Teatar EXIT: SAN IVANJSKE NOĆI
2025-05-07 11:00 - 12:45, 2025-05-06 12:30 - 14:15 (Europe/Zagreb) | Teatar EXIT (Ilica 208)
Autorski tim:
Tekst: William Shakespeare
Prilagodba i režija: Rene Medvešek i Sara Stanić
Igraju: Nika Barišić, Vid Ćosić, Filip Lugarić, Ružica Maurus, Lara Nekić, Kristijan Petelin
Produkcija: Teatar EXIT, Gradsko kazalište Požega, Akademija dramske umjetnosti Zagreb

O predstavi:
Na Ivanjsku noć, najkraću i najčarobniju noć u godini, kada se, prema predaji, miješaju vilinski i ovaj naš ljudski svijet, mladi Atenjani Helena, Hermija, Demetrije, Lisandar te šarolika skupina obrtnika, ujedno i amaterskih glumaca, zaglave u šumi i budu izloženi spletkama, zabunama i hirovima vila i vilenjaka. Noć naposljetku završi sretno; razdvojeni zaljubljeni parovi budu spojeni kako i dolikuje/priliči, a ljudski i vilinski svjetovi budu razdvojeni, kako je svakako bolje za sve.
Definiranje i pitanje pouke djela ima neobičan i ne-lektirski odgovor i zato ulazimo u vlastito promišljanje i možda, vlastitu filozofiju. Naime, ne znamo koja je pouka djela. Dok kod ostalih klasičnih komada tog perioda gotovo odmah možemo odgovoriti da je pouka Ne kradi!, Ne ubij!, Ne budi arogantan, Bogatstvo nije najvažnije, itd. – ovdje stojimo pred humorom i veseljem teksta, ali bez konkretnog odgovora ima li taj tekst neki dublji, moralni oslonac, nešto što ga čini klasikom i s te filozofske strane. I time moramo zaključiti – ovaj tekst je vježba veselja. Veselja pisanja, veselja igranja, veselja gledanja, veselja ljubavnih drama i veselja života općenito. On od nas traži da se podsjetimo da su humor, jednostavnost, zabuna i romantika životne i kazališne teme ravnopravne osveti, patnji i nesreći. Ovaj tekst je remek-djelo jer nas veselo opominje: Ne uzimajte sebe ozbiljno!, “Ne budite zle nam volje, drugi puta bit će bolje” – a ta se lekcija možda ipak lakše, konkretnije i dugotrajnije prenosi putem lakoće i razigranosti, a ne drame, patnje i suza. I hvala piscu na toj genijalnosti.
Vježbanje veselja bilo je i glavna potka rada na ovoj predstavi Sna koja je nastala iz ispita glume na Akademiji dramske umjetnosti u Zagrebu pod mentorstvom Renea Medvešeka i Sare Stanić Blažević. Uz tek nekoliko rekvizita i jednostavna kostimografska rješenja tadašnji su studenti druge godine na praznoj pozornici bili prepušteni vlastitoj mašti i hrabrosti izvedbe. Iako je njih šestero preuzelo sve uloge ove složene komedije, njezini se zapleti i dalje lako prate, što dijelom zahvaljujemo Bardu (i vještim Sarinim škaricama, op. Renea Medvešeka), a dijelom talentu i sposobnosti preobrazbe mladih glumaca, koji su se od svog prvog uspješnog nastupa nadali nekoj prilici da se svome Snu vrate u profesionalnim uvjetima, što im je nekoliko godina kasnije ova neobična troprodukcija Teatra EXIT, Gradskog kazališta Požega i Akademije dramske umjetnosti i omogućila.
Za ovaj su uvod zapravo važne samo dvije riječi: mašta svih uključenih, glumaca i publike, i čarolija: čarolija igre, gledanja i naravno, posljednje, ali ne i najmanje važno, prve zaljubljenosti.

GSK Kerempuh: UBOJSTVO U ORIENT EXPRESSU
2025-05-06 20:00 - 21:35 | Satiričko kazalište Kerempuh, Prolaz Fadila Hadžića 7, Zagreb, Croatia (Local Name: Hrvatska)
Agatha Christie
Adaptirao za pozornicu Ken Ludwig
Redateljica: Sara Stanić Blažević

“Ubojstvo u Orient Expressu” kultni je roman najpoznatije autorice detektivskih romana Agathe Christie, koji je prvi put dolazi u Hrvatsku na kazališne daske u adaptaciji Kena Ludwiga i režiji Sare Stanić. Roman je to koji je od svog prvog izdanja 1934. godine doživio mnogobrojne filmske adaptacije i izgradio prepoznatljiv lik najpoznatijeg zabadala na svijetu koji sa svojim ikoničnim brkovima i malim sivim stanicama, ostaje jedan od najslavnijih detektiva u književnosti, a njegov način rješavanja zločina – koristeći logiku i psihologiju – fascinira čitatelje i gledatelje već desetljećima.
Slavni belgijski detektiv Hercule Poirot putujući luksuznim vlakom Orient Express, kojim samo pokušava doći do Londona i možda jednom u životu ništa ne raditi, mora riješiti ubojstvo koje se dogodi na vlaku negdje između Vinkovaca i Slavonskog Broda. Zatočen u snijegu, okružen neobičnom paletom likova koji su svi odlučili putovati baš danas, Poirot ipak mora otkriti igru i riješiti slučaj, gdje su svi dokazni materijali rasprostranjeni, a svi putnici imaju alibi i koje se samo naizgled čini jednostavan i već riješen.
Suigra koju Hercule Poirot s putnicima vlaka inteligentno vodi i gradi od naizgled banalnih pitanja Zašto danas? i zapažanja, svojojm nevjerojatnom sposobnošću čitanja ljudi i situacija ono je što gradi kazališnu napetost ove predstave. Tako Poirotova igra, odgonetavanje njegovih malih sivih stanica svaki put fascinira, iako su nam krivac i priča možda već i poznati.

UBOJSTVO U ORIENT EXPRESSU
© 2016 Agatha Christie Limited & Ken Ludwig
Sva prava pridržana.
adaptirano prema
Ubojstvo u Orient Expressu
© 1934 Agatha Christie Limited
Sva prava pridržana.

Prevoditeljica: Kristina Kegljen
Redateljica: Sara Stanić Blažević
Dramaturginja: Mirna Rustemović
Scenski pokret: Natalija Manojlović
Scenografkinja: Petra Poslek
Kostimografkinja: Matea Japec
Glazba: Rade Sklopić
Autor video projekcija: Miro Manojlović
Oblikovatelj svjetla: Luka Matić

Igraju:
Hercule Poirot – Damir Poljičak
Gospodin Bouc – Marko Makovičić
Mary Debenham – Josipa Anković
Princeza Dragimirov – Elizabeta Kukić
Gospođa Hubbard – Tanja Smoje
Greta Ohlsson – Ana Maras Harmander
Pukovnik Arbuthnot – Josip Brakus
Grofica Andrenyi – Ornela Vištica
Grof Andrenyi – Matija Šakoronja
Podvornik kola – Luka Petrušić
Gospođa Ratchett – Mia Begović
Popusti na grupne posjete (10 i više osoba)
Prodaja na tel. 01/4833 645, 01/4833 646

Teatar EXIT: REALISTI
2025-05-06 20:00 - 21:30 | Teatar EXIT (Ilica 208)
Autorski tim:

Tekst: Jure Karas
Režija: Matko Raguž
Igraju: Domagoj Ivanković, Nika Ivančić, Nikola Nedić, Rok Juričić i Fabijan Komljenović
O predstavi:

Svijet srlja u propast, a ljudi u šoping-centre.
Reality show postaje stvarniji od vijesti. Tražimo poslove tamo gdje ih nema, a samo su smrt i kredit neizbježni.
Nepodnošljiva lakoća površnosti dopušta nam misliti da možemo ostvarivati svoje snove bez imalo uloženog truda ili resursa bilo koje vrste.
Diskriminacija, predrasude, neprilagođenost, narušeni raznovrsni međuljudski odnosi.
Realisti nam kroz smijeh govore o kaotičnoj realnosti i apsurdnostima vremena u kojem živimo u maniri kabareta kroz parodiju i glazbene komentare.

Otvorenje izložbe Klasje Habjan - „Priče u pločicama”
2025-05-06 18:00 - 2025-05-10 19:00
U utorak 6. svibnja 2025. s početkom u 18 sati, u Oris Kući arhitekture (Ulica kralja Držislava 3, Zagreb) otvara se izložba ilustratorice Klasje Habjan – „Priče u pločicama”.

Izložba „Priče u pločicama” Klasje Habjan istražuje potencijal ručno oslikanih pločica i osuvremenjene tradicije. Izložene su pločice nastale 2024. godine, tijekom rada na umjetničkoj rezidenciji u portugalskoj tvornici pločica Viúvi Lamego kao interpretacija 175. obljetnice rada tvornice. Izložbom ćemo obilježiti Nacionalni dan azulejosa (portugalskih umjetničkih pločica).
U središtu je motiv isprepletenih „Plesača” u raznim kompozicijama, bojama i stilizacijama, kao homage radnicima tvornice koji kroz generacije prenose i čuvaju znanja i vještine ručno izrađenih pločica. Kroz individualne pločice i kroz zidne panele, osim motiva plesača, Klasja istražuje razne motive flore i faune, kao i apstrakcije. Najočitija nadogradnja u smjeru mogućnosti implementacije oslikanih pločica u životni prostor serija je limitiranih i unikatnih stolova od drva i metala koje potpisuje dizajner Jakov Habjan. Stolovi su rezultat bratsko-sestrinske suradnje, stoga nazvani „Klasjakov” i predstavljaju početak suradnje u istraživanju medija pločica.
Klasja Habjan rođena je u Zagrebu i bavi se ilustracijom, grafičkim dizajnom i pisanjem. Godine 2016. diplomirala je Vizualne komunikacije na Studiju dizajna u Zagrebu. Zajedno sa Zitom Nakić otvorila je dizajnerski studio „klasja&zita” koji između ostalog potpisuje vizualni identitet za dokumentarni serijal „Moderna vremena” (nagrađen 2025. godine Velikom nagradom HDD-a).
Sklonost ilustriranju vlastitih priča (ili obrnuto, pisanju prema grafičkim predlošcima) obilježava Klasjine samostalne izložbe („Otapanje“ u Galeriji Kranjčar, Zagreb, 2022., „Napokon netko” u Galeriji Rigo, Novigrad, 2020., „Crtice“ u Galeriji Šira, 2019., Zagreb). Napisala je i ilustrirala knjige „Duh Bauhausa” (MSU, 2020.), i „Crtice” (Petikat, 2020.), „Polumrak.Odgođen svijet” (uz Marinu Milanović, HDD, 2024.) te je ilustrirala brojne slikovnice među kojima je višestruko nagrađivana slikovnica „Tminice” autora Igora Rajkija (Mala Zvona, 2023.) Na rezidenciji u Lisabonu u tvornici Viúva Lamego istraživala je ručno oslikane pločice, a na rezidenciji u „La Maison des Auteurs” u Angoulêmu započela je rad na novoj grafičkoj knjizi „Moja baka se zove kao čokolada.”
Iako se izražava raznim likovnim tehnikama, njen je rukopis najprepoznatljiviji u slobodnom crtanju tušem i kistom.

Pokrovitelj izložbe: Veleposlanstvo Portugala u RH

GSK Kerempuh: PREDSJEDNICI&CA
2025-05-04 20:00 - 21:45, 2025-04-30 20:00 - 21:45 | Satiričko kazalište Kerempuh, Prolaz Fadila Hadžića 7, Zagreb, Croatia (Local Name: Hrvatska)
Autori teksta i dramaturzi: Tarik Filipović i Boris Svrtan
Redatelj: Tarik Filipović
Koprodukcija: Satiričko kazalište Kerempuh i FIJI grupa
Građanski stan. Večera za 5 uglednih gostiju. Pozivnicu su dobili ”bivši” – i to na poziv ”bivše”!
Predsjednici&ca iznimno je aktualna i britka komedija nastala prema tekstu Borisa Svrtana i Tarika Filipovića, a u režiji potonjeg Kerempuhovog mlađahnog veterana. Predsjednica i predsjednici okupljeni na večeri nude gledateljima manje ili više nutricionistički harmonizirane i bogate okuse, idealan omjer između slatkog, gorkog, ljutog i kiselog, a toplo je preporučamo gledateljima koje muči neutaživa glad, kao i onima koji su siti svega. I neće vam teško pasti na želudac, a ako i padne, imajte na umu da su državni poglavari žilavi momci, čak i kad su cure pa se duže žvakanje podrazumijeva.
Scenograf: Damir Medvešek
Kostimografkinja: Vedrana Rapić
Autor glazbe: Milorad Stranić
Oblikovatelj svjetla: Aleksandar Mondecar
Oblikovatelj zvuka: Damir Ključarić
Koreografkinja: Larisa Lipovac
Inspicijentice: Mirela Tihava i Ena Subotić
Koorinatorica u pripremi predstave: Jasna Rešić
Kreativni producent (za FIJI grupu): Mario Gigović
Igraju:
Franjo Tuđman – Tarik Filipović
Stjepan Mesić – Hrvoje Kečkeš
Kolinda Grabar – Kitarović – Ornela Vištica
Ivo Josipović – Siniša Miletić
Josip Broz Tito – Boris Svrtan
*Nepozvani gost – Dominik Milanović / Mladen Pilić
Popusti na grupne posjete (10 i više osoba)
Prodaja na tel. 01/4833 645, 01/4833 646

Teatar EXIT: VRATA DO
2025-05-03 20:00 - 21:10, 2025-04-26 20:00 - 21:10 | Teatar EXIT (Ilica 208)
Autorski tim:
Autor Teksta: Fabrice Roger-Lacan
Redatelj: Rajko Minković
Igraju: Jadranka Đokić i Živko Anočić

O predstavi:
Autor Fabrice Roger-Lacan poznati je francuski scenarist i kazališni pisac, dio je uskog kruga dramatičara koje kritika i publika vole jednako kao Yasminu Rezu ili Floriana Zellera.
Kazališni tekst Vrata do premijerno je izveden u Parizu 2014. godine, a ovo je po prvi puta da se izvodi kod nas u prijevodu Željke Somun.
Tekst Fabricea Roger-Lacana kroz dva lika, “Nju” i “Njega”, kao da za polazište uzima izreku “susjed je štetna životinja vrlo blizu čovjeka…”
„Ona“ je psihijatrica. „On“ je produkt-menadžer u velikoj tvrtki, odgovoran za plasman jogurta.
Fabrice Roger-Lacan spaja ta dva bića koja sve razdvaja; karakter, svemir, centar interesa, profesija.
Oboje su izgubili sposobnost preispitivanja, previše su zaglibili u svojim navikama, izgubili su svu retrospektivu i sposobnost prosuđivanja sebe, izgubili su svu lucidnost o svom društvenom odnosu.
Ukratko, onaj drugi, štoviše, njegov bližnji štetan je uljez za njihov sebičan duševni mir. Ipak, njihov će susret u svakome od njih izazvati zrcalni efekt koji otkriva tko su zapravo.
Naše društvo razdvaja, umjesto da spaja ljude, licem u lice eksplodirat će njihovi paradoksi.
U ovom inteligentnom, dirljivom i originalnom tekstu svjedočimo finoj studiji likova kroz duhovite replike protkane nježnim i ironičnim humorom.

Kodikamo Hrpa Đorđa Jandrića u Galeriji Flora
2025-05-01 20:00 - 2025-05-14 22:00 | HDLUDU, Šetalište kralja Zvonimira 32, Dubrovnik
Istaknuti hrvatski umjetnik Đorđe Jandrić već je niz godina prepoznatljiv po različitim manifestacijama svoje Hrpe, koja danas već predstavlja njegov svojevrsni heteronim. „Hrpe“, začete u devedesetim godinama, prvotno su bile realizirane nasipavanjem ili istresanjem materijala u poluamorfne stošce. Vrlo su se brzo transformirale, između ostalog, u dvodimenzionalne prostorne tlocrtne projekcije piramide ili stošca, najčešće kao grafitni crteži koji su predstavljali kvadrat u kojem su upisani krug i istokračan trokut. Jandrić ih radi skicozno i namjerno nesavršeno, a svevši hrpu na crtež uspostavlja eklatantan znak kojim svodi volumen na dvodimenzionalan iskaz.
Takvi crteži, točnije njih deset, čine polovicu izložbe u Galeriji Flora u Dubrovniku, dok drugu polovicu čini identičan broj crteža QR koda. Obje grupe crteža, formata 51 x 51 cm, Jandrić je prostoručno iscrtao grafitnom olovkom. Nulti crtež prve serije gusto je iscrtan crni kvadrat, te potom u pravilnom nizu slijedi niz ranije opisanih linearnih projekcija Hrpe. Inicijalna ideja je bila da se nacrta devet crteža Hrpa posvećenih prirodnim brojevima (od jedan do devet) s pridruženim (ne)brojem nulom kao simbolom početka i kraja. Prvi crtež je cjelovit format Hrpe kakve je Jandrić radio u nizu varijanti u zadnjih dvadesetak godina; drugi crtež dijeli format po visini i širini s brojem dva, dakle na četiri kvadrata od kojih su dva s projekcijom Hrpe, a dva su prazna; treći dijeli format na devet kvadrata, tri s Hrpom a šest praznih. Tom matematičkom logikom stiže se do posljednjeg, devetog formata koji se sastoji od osamdeset i jednog kvadrata od kojih je devet ispunjeno Hrpama, a sedamdeset i dva su prazna. Drugu seriju čine, također grafitni, crteži QR kodova, od kojih (premda se to ne vidi na prvi pogled) ni jedan nije isti. Možda bi bilo ovdje važno napomenuti da je Jandrić nakon srednje škole, između ostalog i stoga što su mu geometrija i matematika urođene, upisao arhitekturu, te sada, više no ikada ranije, ta svoja znanja obilato koristi u ovom svom novom umjetničkom eksperimentu. Boris Greiner zapaža da se ta serija… na prvi pogled doima šahovskom, jedino što se ne miču figure nego polja, te je autor odigrao gambit kojim dovodi u vezu geometrijski pravilnu i postojanu tlocrtnu konstrukciju hrpe (u kvadrat upisani trokut i krug) s također geometrijski pravilnom ali posve nepostojanom konstrukcijom QR (quick response) koda…
Kako smo u zadnje vrijeme navikli, kad vidimo QR kod, snimimo ga svojim nerazdvojnim smartphoneom te na zaslonu pogledamo što nam on kazuje. U ovom slučaju aplikacija će pokazati približno identične crteže prve serije samo što oni sada nisu u negativu (bijelo na crnom), već u kolorističkom spektru. Stvarnost postaje drugačijom jer je prekoračila prag vlastitog narativa i prepustila se volji tehnološki inovativnih računalnih programa koji predstavljaju Jandrića kao vrsnog kolorista. Možda je to i autorova pomalo sarkastična metafora – da živimo u svijetu koji ćemo u svoj njegovoj punoći (boja) sagledati jedino ako se služimo suvremenom tehnologijom, što i nije daleko od istine, a i da ono što radiš zapravo nije to što radiš, već je onako kako to zadani algoritam odredi, a to otkrivamo pomoću tehnološkog alata kojeg treba kupiti. Komparacija s 3D filmskim projekcijama nameće se sama od sebe, jer ako u Cinestaru ne uzmemo posebne naočale, bit će nam uskraćena punoća doživljaja. Ili neće? To još uvijek ovisi o tome kako smo kalibrirani. Linijom manjeg otpora, odnosno potpadanjem pod sve prisutniji utjecaj rastućeg konformizma, velika nas je većina ovisna o tehnologiji koja nas odvaja od vlastitog razmišljanja i dirigirano vodi k distopijskom svijetu koji iz dana u dan sve više postaje realnost. Analogni svijet pripada prošlosti, kao što su i prostoručno izvedeni Jandrićevi crteži anakroni. Ili nisu? Veći dio svog bavljenja skulpturom Jandrić teži njezinoj transcendentalnoj projekciji. Naravno, radi se o mentalnom procesu koji je u Jandrića podjednako uvjetovan umjetnošću i teorijom, odnosno fizikom i metafizikom, te se po svom konačnom (ne)obliku približava aristotelovskim i arhimedovskim razmišljanjima, kao i Einsteinovoj teoriji relativnosti. Takva duhovna nadopuna ne postoji u virtualnom svijetu kroz koje nas vode QR kodovi pošto oni samo proširuju najčešće nepotpunu, a često i netočnu informaciju uskraćujući objektivnu stvarnost u korist nepostojećeg – virtualnog. Jandrić ovim ciklusom propituje i diferencijaciju tih dvaju svjetova, ali nas nesmiljeno i suočava s činjenicom da uskoro na galerijskim zidovima nećemo gledati artefakte nego isključivo njihove virtualne inačice. Ipak, još nije sve otišlo k vragu. Jandrić crta prostoručno te nacrtani QR kodovi nisu savršeni, odnosno jednaki, što rezultira time da raspored, kakvoća i proporcionalnost boja virtualnih Hrpi nisu uvijek isti. Autor nam time govori da unatoč današnjoj nevjerojatnoj tehnološkoj ekspanziji konačni rezultat i dalje ovisi o ljudskoj ruci. Onoj koju je još Henri Focillon u svome eseju Pohvala ruci uzdignuo kao savršen alat koji kreativno prenosi umjetnikove misli i osjećaje. Serija QR kodova završava praznim bijelim kvadratom koji odgovara početnom crnom kvadratu prve serije, čime je krug zatvoren. Maljevičevo savršenstvo redukcionističke umjetničke misli i ruka umjetnika i danas su, unatoč računalnim algoritmima i sve češćoj uporabi umjetne inteligencije, ono što pokreće i uzdiže ljudski duh, samo ga treba znati pronaći i sačuvati u virtualnoj stvarnosti o čemu nam Jandrić govori ovom izložbom.
Mladen Lučić

english/ The heap, encoded

For many years now, renowned Croatian artist Đorđe Jandrić has been recognized for the various presentations of his Heap, which today has come his heteronym of sorts. Initiated in the 1990s, the Heaps were originally created by piling or dumping materials that formed semi-amorphous cones. Very soon, they evolved, among else, into two-dimensional spatial floor plan projections of a pyramid or cone, most often as graphite drawings depicting a square containing a circle and an equilateral triangle. Jandrić draws them loosely and deliberately imperfect, and by reducing a heap to a drawing, he establishes a distinctive symbol that translates volume into a two-dimensional expression.
Ten such drawings make up half of the exhibition at Flora Gallery in Dubrovnik, while the other half consists of ten drawings of a QR code. Both groups of drawings, sized 51 x 51 cm, were hand-drawn by Jandrić using graphite pencil. The first drawing of the first series is a densely shaded black square, followed by a regular sequence of the previously described linear projections of the Heap. The initial idea was to make nine Heap drawings dedicated to natural numbers (from one to nine), accompanied by the (non)number zero as a symbol of both beginning and end. The first drawing shows the complete Heap format that Jandrić has been creating in various versions over the past twenty years; the second drawing divides the format in height and width with number two, resulting in four squares – two feature the Heap and two are left blank. The third drawing divides the format into nine squares, with three featuring the Heap and six are left empty. This mathematical logic continues up to the ninth drawing, which consists of eighty-one squares – nine are filled with the Heap projections and seventy-two are left empty. The second series consists of graphite drawings of QR codes, none of which are identical (although it’s not immediately visible). It may be worth noting here that Jandrić, after high school — partly due to his innate talent for geometry and mathematics — enrolled in architecture studies. Now, more than ever before, he is extensively using that knowledge in this new art experiment. Boris Greiner notes that “the series resembles a chessboard at first glance, but it’s not the pieces that move, but the squares themselves. The artist has played a gambit, where he connected the geometrically precise and stable floor-plan construction of the Heap (a triangle and a circle within a square) with the equally geometric, yet entirely unstable structure of the QR (quick response) code…”
As we have grown accustomed to lately, when we see a QR code, we scan it with our inseparable smartphone and check the screen to see what it reveals. In this case, the app shows drawings almost identical to those in Jandrić’s first series – except now they are not in the negative (white on black), but rendered in a spectrum of color. Reality becomes different because it crosses the threshold of its own narrative, surrendering to the will of technologically innovative computer programs which present Jandrić as a masterful colorist. Maybe this is also the artist’s slightly sarcastic metaphor: that we live in a world we can only truly perceive in all its fullness (in color) through the use of contemporary technology – which isn’t far from the truth. And that what you create isn’t necessarily what you do, but rather what a predetermined algorithm decides it to be, which is something we uncover using a technological tool that must be purchased. The comparison with 3D film screenings imposes itself naturally here – if we don’t put on special glasses at the cinema, we will be deprived of the full experience. Or not? It depends on how we are calibrated. By following the path of least resistance, by succumbing to the ever-growing influence of rising conformism, the vast majority of us have become dependent on technology that distances us from independent thought and steers us toward a dystopian world that is, day by day, becoming an increasingly tangible reality. The analogue world belongs to the past, just as Jandrić’s hand-drawn sketches seem anachronistic. (Do they?) In his work with sculpture, Jandrić has for the most part strived to achieve its transcendental projection. Of course, this is a mental process in which Jandrić relies both on art and theory – i.e., on physics and metaphysics. It is a process that in its ultimate (non) form comes close to the Aristotelian and Archimedean thought, as well as Einstein’s theory of relativity. Such a spiritual dimension does not exists in the virtual world guided by QR codes, since they merely expand on information that is often incomplete, and often inaccurate, thus denying objective reality in favor of the non-existent – the virtual. With this series, Jandrić questions the differentiation between these two worlds, but he also boldly confronts us with the fact that soon gallery walls would no longer display physical artefacts, but only their virtual counterparts. Still, not everything is lost. Jandrić draws by hand, and the QR codes he creates are not perfect or identical, resulting in variations in the arrangement, quality and proportions of colors in the virtual Heaps. By doing so, the artist reminds us that, despite today’s astonishing technological expansion, the final result still ultimately depends on the human hand, the same hand that Henri Focillon, in his essay In Praise of the Hand, celebrated as the perfect tool for creatively conveying artists’ thoughts and emotions. Jandrić’s series of QR codes ends with an empty white square, which corresponds to the initial black square of the first series, thus completing the circle. Malevich’s ideal of reductionist artistic thought, along with an artistic hand, remain the true forces that drive and elevate the human spirit, even today, in the age of computer algorithms and the increasing use of artificial intelligence. It is up to us to recognize and preserve them in virtual reality, which is a message that Jandrić conveys in this exhibition.
Mladen Lučić

Susret s Mizgin Ronak (Aydin)
2025-04-30 18:00 - 20:00 | Knjižnica Marije Jurić Zagorke, Krvavi most 2, Zagreb, Croatia (Local Name: Hrvatska)
U suradnji s Hrvatskim P.E.N. centrom održat će se susret s kurdskom pjesnikinjom Mizgin Ronak (Aydin).
Rođena 1974. godine ova je kurdska pjesnikinja kao politička zatvorenica provela 30 godina u zatvoru. U Zagrebu se nalazi kao gošća jednomjesečne Rezidencije za pisce Hrvatskog P.E.N centra. O svom književnom djelu, kurdskom jeziku i kulturi, i životu otkako je u 17-oj godini uhapšena, razgovarat će s Tomicom Bajsićem, predsjednikom Hrvatskog PEN-a, koji će i pročitati njene pjesme u hrvatskom prijevodu.

Anatomija kale – multidisciplinarno istraživanje jelšanske ulice
2025-04-29 19:00 - 21:00 | Galerija Modulor, Park Stara Trešnjevka 1, Zagreb, Grad Zagreb, 10000, Croatia (Local Name: Hrvatska)
U Galeriji Modulor (Park Stara Trešnjevka 1) otvara se izložba Anatomija kale – multidisciplinarno istraživanje jelšanske ulice.
Izložba predstavlja rezultate opsežnog istraživačkog i umjetničkog rada koji se odvijao tijekom Jelsa Art Bienniala 2023., u organizaciji udruge Anatomija otoka – centar za istraživanje i razvoj i Jelsa Art Biennial. Kroz spoj znanstvenih disciplina i umjetničkih praksi, izložba propituje osjećaj mjesta i pripadnosti zajednici u kontekstu jedne kale – tradicionalne dalmatinske ulice – u mjestu Jelsa na otoku Hvaru.
Teme koje izložba obrađuje uključuju ulične baštine, tišine i zvukove otoka, simboličke praznine, kao i utjecaj turizma na prostorni razvoj i svakodnevni život otočana. Kroz izložbu posjetitelji imaju priliku upoznati povijest Jelse, priče njenih stanovnika, skrivene vrtove i osobne narative, te su pozvani na simboličko mapiranje vlastite ulice i njezinih značenja.
Istraživanje su proveli Marina Blagaić, Pavel Gulin Zrnić, Josipa Slaviček, Juraj Šantorić i Šime Vukman, integrirajući znanja iz etnologije, kulturne antropologije, arhitekture, urbanizma, geografije i filozofije.
Umjetničke interpretacije arhivskih materijala i razgovora sa stanovnicima osmislili su: Željko Beljan, Hugo Baranger, Andrej Beštak, Anja Leko, Folkestone Fringe (UK), Paula Pļavniece (LV), Luana Lojić, Rebecca Merlić i Anica Lora Nižić.
Izložbu organiziraju Anatomija otoka – centar za istraživanje i razvoj i Jelsa Art Biennial, u suorganizaciji s Institutom za etnologiju i folkloristiku, uz potporu Galerije Modulor Centra za kulturu Trešnjevka i Turističke zajednice Općine Jelsa.
Kustosice izložbe su Marina Blagaić i Josipa Slaviček.
Ulaz je slobodan, a izložba je otvorena radnim danom od 10 do 20 sati.

Večeri u Orisu: HRVATSKI PRIRODOSLOVNI MUZEJ
2025-04-28 18:00 - 20:00 | Oris House of Architecture, Kralja Držislava 3, Zagreb, 10 000, Croatia (Local Name: Hrvatska)
Radionica arhitekture + Vanja Ilić arhitektura

U ponedjeljak, 28. travnja 2025. u 18 sati u Oris Kući arhitekture (Kralja Držislava 3, Zagreb) u sklopu Večeri u Orisu, Vanja Ilić, Goran Rako i Josip Sabolić predstavit će projekt obnove Hrvatskog prirodoslovnog muzeja. Moderator predavanja je Maroje Mrduljaš.
O projektu:
Hrvatski prirodoslovni muzej smješten je u palači Amadeo na bedemu zagrebačkog Gornjega grada. Projekt nastaje u nijansiranom odnosu povijesnih slojeva i suvremenih intervencija, zbog potrebe za obnovom i proširenjem kapaciteta izložbenog prostora. Obuhvaća rekonstrukciju, dogradnju i stalni muzejski postav što uključuje natkrivanje atrija, uvođenje novih komunikacija mostovima, produbljivanje podzemne etaže s novom multimedijalnom dvoranom i podzemnu dogradnju za povremene izložbe. Stalni muzejski postav integriran je kao novi suvremeni sloj u povijesno tkivo kuće prezentirajući bogatu prirodoslovnu građu. Čitav muzej koncipiran je kao polivalentni prostor za različita kulturna događanja.
O autorima:
Ured Radionica arhitekture otvoren je 2004. godine. Osvojio je Nagradu “Viktor Kovačić”, “Vladimir Nazor” te Veliku nagradu zagrebačkog salona, priznanje Piranesi, nominaciju za Mies van der Rohe i nagradu Trijenala arhitekture u Bukureštu.
Vanja Ilić arhitektura osnovana je 2004. godine. Dobitnica je Nagrade “Viktor Kovačić”, “Vladimir Nazor”, Velike nagrade zagrebačkog salona, nagrade Bernardo Bernardi, priznanja Piranesi, nominacije za Mies van der Rohe i nagrade Trijenala arhitekture u Bukureštu.
Nakon zanimljivog predavanja i rasprave, ostanite na druženju u ugodnoj atmosferi, uz degustaciju vina!
Ulaz na predavanje je slobodan.
Vidimo se u Orisu!

Vizualne umjetnosti i baština u medijima - Dan sjećanja na Ružicu Šimunović
2025-04-28 18:00 - 19:30 | Društvo arhitekata Zagreb, Trg bana Jelačića 3/I, Zagreb, 10000, Croatia (Local Name: Hrvatska)
Ovogodišnji susret nazvan Vizualne umjetnosti i baština u medijima: dan sjećanja na Ružicu Šimunović – u počast likovnoj kritičarki Ružici Šimunović (Rijeka, 23. studenoga 1960. – Washington D.C., 27. travnja 2018.) – sedmi je po redu, a drugi ljubazno udomljen u prostorijama Društva arhitekata Zagreb, zbog sanacije potresnih oštećenja na zgradi u kojoj je sjedište DPUH-a. Gošća susreta je umjetnica Josipa Bubaš, čiji su mediji umjetničkoga rada tijelo i ples i u tome odabiru podsjećamo na knjigu Ružice Šimunović Tijelo u dijalogu: ženske performativne prakse u Hrvatskoj (Zagreb: Durieux, 2016.) i na taj važan dio suvremene umjetničke scene.
Josipa Bubaš (Vinkovci, 1979.) diplomirala je povijest umjetnosti i engleski jezik i književnost na Filozofskom fakultetu u Zagrebu. Doktorirala je na Filozofskom fakultetu u Zadru, dovršivši studij humanističkih znanosti, smjer interdisciplinarne humanističke znanosti, istraživačkom temom o praktično-izvedbenim, metodološkim i teorijskim aspektima umjetnosti pokreta, a disertaciju je potom oblikovala u knjigu Tjelesnost izvedbe / izvedba tjelesnosti (Zagreb: Leykam international, 2021.). Objavljuje stručne radove na temu suvremenih umjetničkih praksi a od 2012. godine javlja se i kao autorica i izvođačica plesnih performansa te je posebno zauzeta u organizaciji izvedbenih i interdisciplinarnih radionica i istraživačkih projekata (primjerice, radionice izvedbene metodologije iTTi te TijeloRIJEČI) u Zagrebu, Splitu, na Ugljanu i u drugim sredinama.
Uz razgovor s umjetnicom Josipom Bubaš, o tjelesnosti izvedbe, iskustvu plesa, performativnim praksama, medijskoj pratnji njezina umjetničkoga rada i drugim temama vezanima za suvremenu umjetnost razgovarat će Sanja Cvetnić i Irena Kraševac, organizatorice susretā Vizualne umjetnosti i baština u medijima: dan sjećanja na Ružicu Šimunović.
vizual: Željko Badurina, Red Ružica, 2006.

GSK Kerempuh: ŽENIDBA
2025-04-27 20:00 - 22:00, 2025-04-26 20:00 - 22:00 | Satiričko kazalište Kerempuh, Prolaz Fadila Hadžića 7, Zagreb, Croatia (Local Name: Hrvatska)
Autor: Nikolaj Vasiljevič Gogolj
Redateljica: Dora Ruždjak Podolski
Pomalo je neobičan i gotovo zaboravljen podatak da su 2009. godine, kad je širom svijeta obilježavana 200. obljetnica rođenja Nikolaja Vasiljeviča Gogolja a puno prije ratnog sukoba Ukrajine i Rusije, ove dvije države povele kulturni rat oko toga kojoj nacionalnoj književnosti Gogolj zapravo pripada.
Svojatanje pisaca i njihovih opusa činjenica je poznata i iz naše relativno nedavne prošlosti, ali ono što je zanimljivo jest da ovaj prividno nepolitičan komad koji na satirički način tematizira ženidbu kao društveni konstrukt, odjednom dobiva i svoje nesumnjivo političke reference. One se prije svega odnose na činjenicu da se kroz narativnu neuhvatljivost ovog komada prelamaju promišljanja o tretmanu i položaju žene u patrijarhalnom društvu, poziciji i definiciji braka te društvenih uzusa u koje nas se i dalje pokušava ukalupiti kako bismo pokazali što bi trebala biti prava obitelj i kako ona može utjecati na nacionalne demografske pokazatelje.
Dakle, Gogoljeva komedija samo je na prvi pogled dramska eksplikacija jednog društvenog konstrukta, ili pak stilska vježba iz poetike groteske, ili čak moguća preteča teatra apsurda. Sudbina službenika Podkolesina kojem je vlastita neodlučnost zapravo milija od braka kao i napori bračne posrednice Fjokle Ivanovne da bračnim pregovorima osigura i svoju egzistenciju samo su prve manifestacije onoga što Ženidba zapravo nosi u svojoj ideji. Izrazita aktualnost uvijek je prvi lakmus papir za određivanje svakog velikog i bezvremenskog djela, a Gogoljeva „Ženidba“ to zaista i jest u svim svojim implikacijama.

Prijevod: Zlatko Crnković
Dramaturg i autor adaptacije: Tomislav Zajec
Kostimografkinja: Barbara Bourek
Scenograf: Lovro Ivančić
Koreograf: Branko Banković
Autor glazbe: Stanislav Kovačić
Oblikovatelj svjetla: Elvis Butković
Asistentica redateljice: Maja Posavec
Autor video projekcija: Vedran Kasap

Inspicijentica: Lorena Matešić

Igraju:
Agafja Tihonovna – Anica Kontić
Arina Pantelejmonovna – Ines Bojanić
Fjokla Ivanovna – Anita Matić Delić
Potkolesin – Filip Detelić
Kočkarev – Luka Petrušić
Kajgana – Domagoj Ivanković
Anučkin – Josip Brakus
Ževakin – Dražen Čuček
Starikov – Ozren Opačić
Stjepan – Jakov Zovko
Dunjaška – Josipa Anković
Popusti na grupne posjete (10 i više osoba)
Prodaja na tel. 01/4833 645, 01/4833 646

Dijete sreće
2025-04-27 11:00 - 11:40 | Gradsko kazalište Žar ptica, Bijenička 97, Zagreb, 10000, Croatia (Local Name: Hrvatska)
Autorski projekt The Luck Child David Collins i Jonathan Biggins
Režija: David Collins
Igraju: Amanda Prenkaj
Asistent redatelja: Damir Klemenić

Studio EXIT: MALA ČUDA
2025-04-26 19:00 - 20:10 | Studio EXIT, Gundulićeva 37/1, Zagreb, 10000
Autorski tim:

Tekst i režija: Sanja Milardović
Izvodi: Sanja Milardović
Asistentica režije: Nadia Cvitanović
Dramaturginja: Beatrica Kurbel
Koprodukcija: Teatar EXIT i TeatruM

O predstavi:
Mala čuda je tragikomična monodrama glumice Sanje Milardović koja se ovim naslovom publici predstavlja kao autorica teksta, redateljica i glumica. Riječ je o predstavi vrlo slojevitog narativa koji fragmentirano prati sadašnjost i prošlost spisateljice Ane, u kombinaciji s nadrealnom i apsurdnom pričom izgrađenom oko Flore, glavnog lika njezinog romana.
Dakle, ovo je priča o ženi u tridesetima. Nazovimo je Ana.
Ana je nenadano i naglo izgubila blisku osobu, a potom se svojim izborom potpuno izolirala od vanjskog svijeta i fokusirala na proces pisanja kako bi preživjela. Ana je uvijek puno osjećala i borila se (ponekad i za dvoje), no od tog trenutka kada je njezin dotadašnji život prekinut, preostalo je samo jedno – naći način za nošenje s nametnutom stvarnošću i disfunkcionalnim svijetom koji je okružuje. Njezin oporavak postepeno se pretvara u nepredvidljivo i bizarno putovanje pri kojemu će, pišući o Flori, neizmjerno mnogo naučiti o sebi.
U jednosatnom putovanju na relaciji unajmljenog stana u koji je Ana uselila tražeći mir, i Florinog svijeta koji počiva na apsurdnim zakonitostima i diskutabilnim izborima, publika ima priliku otkriti je l’ teže biti čovjek ili kit, od kakvih čuda je sazdana svakodnevica sviju nas, što su ideje koje dobivamo i gubimo svakim danom te kako nam one doslovno mogu spasiti život.
Projekt Mala čuda nastavak je platforme mladih autora umjetničke organizacije TeatruM i nastavak produkcije autorskih projekata tvz. ženskih priča i ženskih autorica.

GSK Kerempuh: ŽENIDBA
2025-04-25 20:00 - 22:00 | Satiričko kazalište Kerempuh, Prolaz Fadila Hadžića 7, Zagreb, Croatia (Local Name: Hrvatska)
PREMIJERA
Autor: Nikolaj Vasiljevič Gogolj
Redateljica: Dora Ruždjak Podolski
Pomalo je neobičan i gotovo zaboravljen podatak da su 2009. godine, kad je širom svijeta obilježavana 200. obljetnica rođenja Nikolaja Vasiljeviča Gogolja a puno prije ratnog sukoba Ukrajine i Rusije, ove dvije države povele kulturni rat oko toga kojoj nacionalnoj književnosti Gogolj zapravo pripada.
Svojatanje pisaca i njihovih opusa činjenica je poznata i iz naše relativno nedavne prošlosti, ali ono što je zanimljivo jest da ovaj prividno nepolitičan komad koji na satirički način tematizira ženidbu kao društveni konstrukt, odjednom dobiva i svoje nesumnjivo političke reference. One se prije svega odnose na činjenicu da se kroz narativnu neuhvatljivost ovog komada prelamaju promišljanja o tretmanu i položaju žene u patrijarhalnom društvu, poziciji i definiciji braka te društvenih uzusa u koje nas se i dalje pokušava ukalupiti kako bismo pokazali što bi trebala biti prava obitelj i kako ona može utjecati na nacionalne demografske pokazatelje.
Dakle, Gogoljeva komedija samo je na prvi pogled dramska eksplikacija jednog društvenog konstrukta, ili pak stilska vježba iz poetike groteske, ili čak moguća preteča teatra apsurda. Sudbina službenika Podkolesina kojem je vlastita neodlučnost zapravo milija od braka kao i napori bračne posrednice Fjokle Ivanovne da bračnim pregovorima osigura i svoju egzistenciju samo su prve manifestacije onoga što Ženidba zapravo nosi u svojoj ideji. Izrazita aktualnost uvijek je prvi lakmus papir za određivanje svakog velikog i bezvremenskog djela, a Gogoljeva „Ženidba“ to zaista i jest u svim svojim implikacijama.

Prijevod: Zlatko Crnković
Dramaturg i autor adaptacije: Tomislav Zajec
Kostimografkinja: Barbara Bourek
Scenograf: Lovro Ivančić
Koreograf: Branko Banković
Autor glazbe: Stanislav Kovačić
Oblikovatelj svjetla: Elvis Butković
Asistentica redateljice: Maja Posavec
Autor video projekcija: Vedran Kasap

Inspicijentica: Lorena Matešić

Igraju:
Agafja Tihonovna – Anica Kontić
Arina Pantelejmonovna – Ines Bojanić
Fjokla Ivanovna – Anita Matić Delić
Potkolesin – Filip Detelić
Kočkarev – Luka Petrušić
Kajgana – Domagoj Ivanković
Anučkin – Josip Brakus
Ževakin – Dražen Čuček
Starikov – Ozren Opačić
Stjepan – Jakov Zovko
Dunjaška – Josipa Anković
Popusti na grupne posjete (10 i više osoba)
Prodaja na tel. 01/4833 645, 01/4833 646

Teatar EXIT: ARMAGEDONCI
2025-04-25 20:00 - 21:45 | Teatar EXIT (Ilica 208)
Autorski tim:

Tekst i režija: Sanja Milardović
Dramaturgija: Nikolina Rafaj
Igraju: Judita Franković Brdar, Sanja Milardović i Ivan Simon
Kostimografija: David Morhan
Scenografija: Sanja Milardović
Glazba: Matej Merlić
Oblikovanje svjetla: Dina Marijanović
Oblikovanje zvuka: Miroslav Piškulić
SPONZOR PROJEKTA: KAUFLAND HRVATSKA K.D.
O predstavi:

Svašta se skupi i svatko nešto trpi kad živi u rupi… to je tako, biti čovjek nije lako.
Zato dok još možeš… leti, trči, sanjaj, voli, grli, ljubi… i sa svojim vrijeme gubi.
Armagedonci su tragikomična predstava s glazbenim elementima o tri neobična lika koji su propali kroz zemlju te ostali zatočeni u malom fundusu kazališta. Ne znajući što se dogodilo, kakva ih je to katastrofa snašla i zašto nitko po njih ne dolazi danima, oni posumnjaju da je svijet snašao Armagedon. Dane provode u čekanju, nadanju da će ih netko spasiti i u svemu onome što se naizgled čini kao gubljenje vremena. Prisiljeni provoditi vrijeme zajedno ta tri, na prvu nespojiva lika, jedni drugima postaju sve, izvori najvećih frustracija i nadomjestak svega onoga što im nedostaje, a da toga možda nisu ni bili svjesni. Katastrofa ih je odvojila od svijeta, ali spojila jedne s drugima u vremenu koje je sve, samo ne izgubljeno.
Vrijeme je oduvijek najvrjednija i sveopća valuta. Kad čovjeku ponestaje vremena, on dobiva priliku ubrzano spoznati što mu je u životu zaista važno. I možda, bar nakratko, to i živjeti.

Studio EXIT: VOLIŠ LI ME?
2025-04-25 19:00 - 20:10 | Studio EXIT, Gundulićeva 37/1, Zagreb, 10000
Autorski tim:

Autori teksta: Janez Vajevec, Vesna Tominac Matačić, Žiga Čamernik i Andrej Vajevec
Režija: Janez Vajevec
Dramaturgija: Andrej Vajevec
Igraju: Vesna Tominac Matačić i Žiga Čamernik
Produkcija: Zagrebački glumački atelje u suradnji sa Studijem Teatra Exit

O predstavi:

Život koji smo sanjali nije se ostvario. Umjesto bračne idile koju smo planirali nakon prvotne zaljubljenosti susreli smo svoju osobnu bol od koje ne možemo pobjeći. Možemo li je nadvladati? I što nas čeka iza toga? Ljubav ili…?
Ovo su neke od tema koje otvara komedija Voliš li me?, oživljena fantazija dvadesetogodišnjeg perioda jednoga života koji su dvoje ljudi odlučili dijeliti u ulogama ljubavnika, životnih suputnika, iskrenih prijatelja, roditelja, pa čak i žestokih suparnika te naposljetku iskonskih ljudskih bića. Sve što jedna »ljubavna« veza može podnijeti pred očima gledatelja će se i dogoditi.
Mizanscena je jednostavna. Dvoje glumaca, stol i stolice te bezbroj fiktivnih predmeta koji ne postoje samo u mašti, već i u zbilji.

GSK Kerempuh: ŽENIDBA
2025-04-24 20:00 - 22:00 | Satiričko kazalište Kerempuh, Prolaz Fadila Hadžića 7, Zagreb, Croatia (Local Name: Hrvatska)
Pretpremijera
Autor: Nikolaj Vasiljevič Gogolj
Redateljica: Dora Ruždjak Podolski
Pomalo je neobičan i gotovo zaboravljen podatak da su 2009. godine, kad je širom svijeta obilježavana 200. obljetnica rođenja Nikolaja Vasiljeviča Gogolja a puno prije ratnog sukoba Ukrajine i Rusije, ove dvije države povele kulturni rat oko toga kojoj nacionalnoj književnosti Gogolj zapravo pripada.
Svojatanje pisaca i njihovih opusa činjenica je poznata i iz naše relativno nedavne prošlosti, ali ono što je zanimljivo jest da ovaj prividno nepolitičan komad koji na satirički način tematizira ženidbu kao društveni konstrukt, odjednom dobiva i svoje nesumnjivo političke reference. One se prije svega odnose na činjenicu da se kroz narativnu neuhvatljivost ovog komada prelamaju promišljanja o tretmanu i položaju žene u patrijarhalnom društvu, poziciji i definiciji braka te društvenih uzusa u koje nas se i dalje pokušava ukalupiti kako bismo pokazali što bi trebala biti prava obitelj i kako ona može utjecati na nacionalne demografske pokazatelje.
Dakle, Gogoljeva komedija samo je na prvi pogled dramska eksplikacija jednog društvenog konstrukta, ili pak stilska vježba iz poetike groteske, ili čak moguća preteča teatra apsurda. Sudbina službenika Podkolesina kojem je vlastita neodlučnost zapravo milija od braka kao i napori bračne posrednice Fjokle Ivanovne da bračnim pregovorima osigura i svoju egzistenciju samo su prve manifestacije onoga što Ženidba zapravo nosi u svojoj ideji. Izrazita aktualnost uvijek je prvi lakmus papir za određivanje svakog velikog i bezvremenskog djela, a Gogoljeva „Ženidba“ to zaista i jest u svim svojim implikacijama.

Prijevod: Zlatko Crnković
Dramaturg i autor adaptacije: Tomislav Zajec
Kostimografkinja: Barbara Bourek
Scenograf: Lovro Ivančić
Koreograf: Branko Banković
Autor glazbe: Stanislav Kovačić
Oblikovatelj svjetla: Elvis Butković
Asistentica redateljice: Maja Posavec
Autor video projekcija: Vedran Kasap

Inspicijentica: Lorena Matešić

Igraju:
Agafja Tihonovna – Anica Kontić
Arina Pantelejmonovna – Ines Bojanić
Fjokla Ivanovna – Anita Matić Delić
Potkolesin – Filip Detelić
Kočkarev – Luka Petrušić
Kajgana – Domagoj Ivanković
Anučkin – Josip Brakus
Ževakin – Dražen Čuček
Starikov – Ozren Opačić
Stjepan – Jakov Zovko
Dunjaška – Josipa Anković

Popusti na grupne posjete (10 i više osoba)
Prodaja na tel. 01/4833 645, 01/4833 646

Kreativna Ura: Duo Karamazov Ivković - Premières pour deux guitares
2025-04-24 19:00 - 22:30 | Urania, Trg E. Kvaternika 3/3, 10000 Zagreb, Trg E. Kvaternika 3/3, Zagreb, 10000, Croatia (Local Name: Hrvatska)
U četvrtak, 24. travnja u 19 sati, Urania – prostor kreacije, bit će domaćin glazbenoj večeri koja slavi vrhunsku gitarističku umjetnost. U sklopu programa Kreativna Ura, na pozornici se susreću dvoje iznimnih gitarista, Edin Karamazov i Melita Ivković, čiji će zajednički nastup donijeti jedinstvenu glazbenu sinergiju, spajajući profinjenu tehniku, duboku stilsku analizu i istraživačku umjetničku slobodu. Ovaj koncert nije samo glazbeno događanje – to je susret dviju umjetničkih osobnosti koje stvaraju dijalog kroz zvuk, u kojem se tradicija i modernost besprijekorno isprepliću.
Program koncerta obuhvaća repertoar autorskih obrada Edina Karamazova za dvije gitare, koji spaja tri iznimna skladatelja različitih povijesnih razdoblja, kroz djela Josepha Haydna, Sergeja Prokofjeva i Johanna Sebastiana Bacha. Kroz ove skladbe, koncertni par istražuje različite stilove, od klasične elegancije do suvremenog ekspresivizma, uz bogatstvo interpretacijskih nijansi i tehničke bravure koja nadmašuje uobičajene granice instrumenta.
Program:

Joseph Haydn: Sonata (Allegro moderato, Adagio, Presto)
Sergej Prokofjev: Sonatina (Allegro sostenuto, Andante amabile, Allegro, ma non troppo)
Johann Sebastian Bach: Cello Suite VI (Prélude, Allemande, Courante, Sarabande, Gavotte I & II, Gigue)

Edin Karamazov: Majstor interpretacije i inovacije
Edin Karamazov je jedan od najistaknutijih gitarista i lutnjista današnjice, prepoznat po svojoj sposobnosti da spoji povijesne tradicije i moderne interpretacije. Njegov opsežan opus obuhvaća širok spektar glazbe, od renesanse i baroka do suvremene glazbe. Njegova tehnička virtuoznost i duboko razumijevanje glazbenog teksta omogućuju mu da stvori bogate, složene interpretacije, dok njegov istraživački pristup donosi inovativne izvedbe koje pomiču granice mogućeg u gitarskoj glazbi. Karamazov je nastupao na najprestižnijim svjetskim pozornicama, kao što su amsterdamski Concertgebouw, londonski Wigmore Hall, berlinska Filharmonija, te na festivalima poput Bachfest Leipzig i Schleswig-Holstein, a njegova bogata diskografija uključuje suradnje s vrhunskim glazbenicima poput Stinga i Andreasa Scholla.
Melita Ivković: Virtuoznost u službi glazbene tradicije
Melita Ivković je umjetnica čiji je glazbeni opus širok i raznolik, s više od tri desetljeća nastupa diljem svijeta. Njezin pristup glazbi karakterizira duboko razumijevanje stilskih nijansi i virtuoznost, dok njezino pedagoško i organizacijsko djelovanje svjedoči o njezinoj predanosti širenju granica gitarske literature. Kao članica Zagrebačkog gitarističkog kvarteta i osnivačica projekta Dina e Mel, Ivković neprestano istražuje nove glazbene horizonte, spajajući različite kulturne tradicije i ujedinjujući povijest i suvremenost na vrlo osobit način. Njezin umjetnički rad uključuje nastupe u 32 zemlje na četiri kontinenta, a njene interpretacije gitare ističu se bogatstvom glazbenih nijansi i izražajnim dubinama.
Sinergija dvoje virtuoznih gitarista
Ovaj recital donosi sinergiju dvaju vrsnih gitarista koji svojim individualnim pristupima umjetnosti stvaraju jedinstven glazbeni dijalog. Karamazov i Ivković kroz svoj zajednički nastup ne samo da pokazuju iznimnu tehniku, već i stvaraju emocionalnu dubinu koja publiku vodi na putovanje kroz različite glazbene epohe i stilove. Izvedbe, koje se protežu od Haydnovih klasicističkih formi do Prokofjevovih modernih skala, te završavaju baroknim sofisticiranim kontrapunktima Bacha, potvrđuju njihovu sposobnost da prenesu ne samo tehničku briljantnost, već i umjetnički senzibilitet svakog skladatelja.
Obrade za dvije gitare, koje je za ovaj koncert pripremio Edin Karamazov, dodaju osobnu notu i inovativan pristup klasici, donoseći svježinu i modernost u dugovječne skladbe, bez gubitka poštovanja prema originalu.
O koncertu u Uraniji
Urania – prostor kreacije postaje idealno okruženje za ovakav glazbeni susret, mjesto gdje se spajaju povijest, tradicija i inovacija. U jedinstvenom ambijentu, uz odabranu publiku, bit će moguće uživati u izvedbama koje neće samo zadovoljavati tehničke standarde, već će istovremeno izgraditi emocionalnu povezanost s glazbenicima i glazbom. Kroz ovaj koncert, Urania ponovno potvrđuje svoju ulogu kao središte kulturnih i umjetničkih događanja, koja omogućuju visoki nivo umjetničkog doživljaja u intimnom okruženju.
Ulaz je uz donaciju od 10€, ali je broj mjesta ograničen, stoga pozivamo sve zainteresirane da se prijave na urania.hr.

Izložba: Fragmenti prirode
2025-04-24 14:00 - 17:00 | Botanički vrt, Trg Marka Marulića 9A, Zagreb, 10000
Izložba Sekcije za keramiku, porculan i staklo ULUPUH-a
Otvorenje izložbe održat će se u četvrtak, 24. travnja u 14 sati u Botaničkom vrtu, Marulićev trg 9a, Zagreb.
Autorica koncepta i kustosica izložbe: Antonija Balić
Izlažu: Dora Pezić Mijatović, Sandra Ban, Nevia Barović Vukelić, Željka Bračko, Ivančica Cvitić Znidarčić, Nadica Eichhorn, Martina Franić, Lucija Gudlin, Ana Hanzel, Nataša Kabalin, Željka Korbar, Ljubica Lovrenčić, Saša Martinović Kunović, Nataša Ninić, Vladimir Pecić, Nika Petrović Grilc, Danijela Pičuljan, Snježana Pokos-Vujec, Dijana Rajković, Nikolina Rodić Grgac, Sanja Stani, Marija Stojanović, Zdenko M. Šlibar, Marina Tudjina Badurina, Matea Zeman, Dani Žbontar
Posjetitelji će moći razgledati izložbu do 30. travnja u Botaničkom vrtu, Marulićev trg 9a, Zagreb, ponedjeljkom i utorkom od 10 do 14 sati i od srijede do nedjelje od 12 do 18 sati. S ulaznicom za Botanički vrt ulaz na izložbu je besplatan.

ASAP PRO #11 – AI ALATI U ARHITEKTURI
2025-04-23 18:00 | PROSTOR, Beogradska 11, Novi Sad, Petrovaradin, 21000, Serbia
Prostor, Beogradska 11, Petrovaradin, Novi Sad
ASAP PRO #11 | AI ALATI U ARHITEKTURI
Govori:

–Veljko Ćirić, M. Arch.
Moderator:
-Igor Marsenić, izvršni menadžer ASAP

AI u arhitekturi: Od alata do kreativnog saradnika
Kako veštačka inteligencija menja arhitektonsku praksu i koje su mogućnosti pomeranja fokusa sa automatizacije ka intuitivnijim, čoveku prilagođenim kreativnim procesima? Na osnovu svog iskustva u arhitekturi i studija u oblasti interakcije čoveka i AI, Veljko deli uvide u razvoj specijalizovanih alata za arhitekte koje je razvijao, uključujući prilagođene GPT modele i generativne AI sisteme. Publika će imati priliku da uživo testira ove alate i radne procese, stičući konkretan uvid u to kako veštačka inteligencija može postati kreativni saradnik, a ne samo izvršni alat.

Izložba: Biofilija - čovjek i prostor
2025-04-22 10:00 - 2025-05-08 19:00 | Galerija ULUPUH, Ilica 13, Zagreb, 10 000, Croatia (Local Name: Hrvatska)
„Intervencije čovjeka u kreiranju prostora koji nas okružuje neminovno zadiru u više ili manje diskretna majstorska djela prirode koja su stvarana godinama i sadrže slojeve i slojevit rukopis, sadrže inspiraciju, ali i posve posebnu vrstu respekta prema životu. Biofilija kao princip oblikovanja pruža mogućnosti uključivanja prirode u svakodnevni život, u vrijeme kada taj sveprisutni resurs ipak smatramo luksuzom. (…) Na izložbi su predstavljeni materijali koji, iako obrađeni, zadržavaju kontakt s izvornim i povezuju s polazištem. Drvo, vlakna, tkanine, oduvijek su oko nas i u upotrebi, više ili manje obrađeni. Izloženi oblici evociraju one iz prirode, ali interpretacijama i stilizacijama upućuju na korijene ideje i na esenciju ljepote preuzetih oblika. Idejama stvaraju dojam potpune obavijenosti prirodom, u većim i manjim mjerilima, u raznolikosti materijala, u oblicima, uzorcima, dekoracijama. U omjerima i proporcijama koje nude neophodan sklad, ali i u kategoriji vremena koja uključuje trajnost, održivost, ekološke principe.“ – Ksenija Foretić, prilagođeno iz predgovora.

Noć knjige: Razgovor s Teom Tulić
2025-04-22 08:00 - 17:00 | Knjižnica Marije Jurić Zagorke, Krvavi most 2, Zagreb, Croatia (Local Name: Hrvatska)
Na Noć knjige, u srijedu 23. travnja 2025. u 18 sati pozivamo vas na razgovor o knjizi Tee Tulić „Strvinari starog svijeta“ o kojoj će nam govoriti sama autorica uz moderatora Domagoja Ćorića.

GSK Kerempuh: SUBOTA, NEDJELJA I PONEDJELJAK
2025-04-19 20:00 - 22:00 | Satiričko kazalište Kerempuh, Prolaz Fadila Hadžića 7, Zagreb, Croatia (Local Name: Hrvatska)
Autor: Eduardo de Filippo
Redatelj: Paolo Magelli
Nedjeljni ručak u domu obitelji Priore okuplja tri generacije koje žive pod istim krovom. Tu je djed, zatim roditelji, djeca, njihovi partneri, teta, nećak, susjedi i drugi nezvani ili pak zvani gosti – plejada likova čija nas šarolikost uvodi u bogat i često turbulentan svijet razgranatih obiteljskih i inih odnosa dok se prepliću niti njihovih sudbina i međusobnih veza. Glumački ansambl vješto razotkriva slojeve života svojih likova, otkrivajući nam njihove tajne, strahove, ambicije i snove. U tome mediteranski glasnom ali ipak intimnom okruženju otkrivaju se univerzalne istine koje nas sve povezuju kao što je prirodna želja za ljubavlju, razumijevanjem i pripadnošću.
Kao intrigantan okvir priči poslužio je sukob između starog i novog, interakcija tradicije i modernosti. Obitelj Priore čvrsto je ukorijenjena u svojim napolitanskim tradicijama, ali se suočava s vjetrovima promjena koji pušu kroz njihove živote. Sukob generacija jasno ilustrira napetosti između prihvaćanja uspostavljenih normi i neizbježnog traženja novih putova.
Prevoditeljica: Branka Rakić
Autorica adaptacije i dramaturginja: Željka Udovičić Pleština
Scenograf: Miljenko Sekulić
Kostimografkinja: Marita Ćopo
Autori glazbe: Ivanka Mazurkijević i Damir Martinović Mrle
Autor video projekcija: Ivan Marušić Klif
Oblikovatelj svjetla: Aleksandar Čavlek
Koreografkinja za ples mambo: Tamara Despot
Asistentica redatelja: Mirela Tihava
Pomoćnik redatelja: Max Foretić
Inspicijentica: Mirela Tihava

Igraju:
Rosa – Linda Begonja
Virginia – Mia Anočić – Valentić / Mirela Videk Hranjec
Pepino – Dražen Čuček
Rocco – Filip Detelić
Federico – Igor Jurinić
Antonio – Vilim Matula
Giulianella – Josipa Anković
Amelia – Anita Matić Delić
Atilio – Matija Šakoronja
Rafaele – Marko Makovičić
Luigi Ianiello – Hrvoje Kečkeš
Elena Ianiello – Branka Trlin
Krojač – Vedran Mlikota
Mikele – Damir Poljičak
Maria Carolina – Ana Maras Harmander
Roberto – Davor Kovač
Doktor – Karlo Mlinar
Popusti na grupne posjete (10 i više osoba)
Prodaja na tel. 01/4833 645, 01/4833 646

Ana Horvat: Zelena tribina IV
2025-04-18 18:00 - 19:00 | Knjižnica Marije Jurić Zagorke, Krvavi most 2, Zagreb, Croatia (Local Name: Hrvatska)
“Zelena tribina” je književni, poetsko-glazbeni susret s publikom koju zanima poezija i glazba o životinjama i stablima. Stalni izvođači tribine su urednica/voditeljica Ana Horvat, dramska umjetnica Urša Raukar i kantautor Neven Dužević, a na svakoj tribini nastupa i po jedan haiku pjesnik/pjesnikinja s desetak pjesama na temu tribine.
Ovoga puta će se na “Zelenim tribinama” predstaviti poezija i glazba hrvatskih pjesnika i skladatelja o bjelogoričnom stablu/šumi, a gošća će biti haiku pjesnikinja Ana Dabac te poseban gost akademik dr. sc. Tomislav Dubravac koji će govoriti o ABONOSU – zlatu iz Save (nađenom u blizini Orašja), fosilnoj hrastovini staroj oko šest tisuća godina, na kojoj je ugravirana pjesma Ane Horvat:

ODA ABONOSU*

koliko li je
srebrnih noktiju vode
češljalo ugušeno hrašće
koliko staklenih poljubaca riba
odlamalo mu granje i žirove
koliko vodenih zmija
grlilo njegova ramena i strukove
mokrih trava vijugalo mu uz korijenje
koliko li je školjki bisernica klečalo
pred njim u piješčanim močvarama
do ove tamne otmjene ljepote
čuvane tisućljećima po mrtvajama
slučajno spašene za spokoj
u ovoj urni od moje pjesme
——————————————————–
*drvo koje je dugotrajno odležalo na dnu močvare, rijeke ili jezera pod naslagama blata i vode.

Liam Ryan u Flori: Umbra Docet
2025-04-17 20:00 - 2025-04-28 22:00 | HDLUDU, Šetalište kralja Zvonimira 32, Dubrovnik
Ova izložba prikazuje portret Andrije Artukovića, a ja pozivam sve koji to žele da vandaliziraju njegov lik, da tom prirodnom reakcijom izraze svoje osjećaje o tadašnjem svijetu, ili o ovom današnjem. Ja ću osigurati uljne pastele, a vi radite što želite, unutar granica sigurnosti.
Ja sam iz Irske. Nažalost, moja zemlja – slobodna država (Saorstát Éireann), neutralna u Drugom svjetskom ratu – postala je po završetku rata utočište za ratne zločince i tranzitna točka gdje su se visokorangirani ratni zločinci i bjegunci skrivali na putu za Ameriku i druge destinacije.
Andrija Artuković bio je ministar unutarnjih poslova i pravosuđa u Nezavisnoj Državi Hrvatskoj (NDH) tijekom Drugog svjetskog rata. Potpisao je rasne zakone usmjerene protiv Srba, Židova i Roma te je bio odgovoran za uspostavu i rad koncentracijskih logora u NDH, u kojima je mučeno i ubijeno više od 100 000 ljudi.
Artuković je živio sa svojom obitelji u Rathgaru, predgrađu Dublina, kao slobodan čovjek. Nitko ga nije istražio – u Irsku je stigao s lažnom putovnicom, koju mu je pribavio glavni delegat švicarskih Franjevaca. Nije jasno jesu li irske obavještajne službe znale za njegov identitet pa je ova neutralna država tolerirala njegovu prisutnost, ili je došlo do greške u komunikaciji između Švicarske i Irske. Međutim, Artuković nije imao lice koje bi se lako zamijenilo s drugim. Prema mojim saznanjima, nikad se nije utvrdilo što se točno ovdje dogodilo, ali u svakom slučaju, to nam nikako ne ide na ponos.
Vilenjaci (leprechaun) koji nose zlato izruguju se njegovom pažljivo konstruiranom javnom imidžu, dok ovi drugi, sitni i servilni vilenjaci simboliziraju irsku državu i njezinu nedjelotvornost.
Ovu toleranciju za Artukovića – i druge zloglasne bjegunce poput Otta Skorzenyja i Pietra Mentena – povezujem s prešutnim prihvaćanjem zla i novim fašizmom koji se širi svijetom.
Od 2001. godine dio irske komercijalne zračne luke, Zračne luke Shannon, koristi se kao postaja za američke vojne zrakoplove. Američko ratno zrakoplovstvo ima vlastitu zonu u ovoj zračnoj luci, bez ikakvog nadzora ili uplitanja od strane irskih vlasti. Tko ili što se transportira kroz tu zračnu luku, što se tamo skladišti, ostaje tajna koju čuva američka država – ali, u najmanju ruku, to je tranzitna točka za transport oružja. Irci nagađaju da je riječ o tajnoj lokaciji za ispitivanje ljudi, gdje su se za vrijeme Busheve administracije primjenjivale metode mučenja – u zemlji koja se naziva neutralnom.
Posljednjih godina, u svjetlu strahotnih zbivanja u Gazi, ovakvo slobodno korištenje Zračne luke Shannon posebno je neoprostivo. A pod Donaldom Trumpom sve je moguće. Ako on počne poistovjećivati identitet Amerike s vlastitim identitetom, stvari bi mogle u trenu izmaknuti kontroli. Ovdje se zapravo radi o tzv. aneksiji uz suglasnost. Zračna luka Shannon u službi je SAD-a već 24 godine, što znači da će biti vrlo teško, ako ne i nemoguće, u skorije vrijeme promijeniti situaciju.
Ova izložba je protest i osvrt na činjenicu kako se zlo može tiho normalizirati.
Liam Ryan rođen je u Irskoj 1982.
Studirao je u Dublinu i Londonu. U Londonu je živio i radio punih 14 godina, nakon čega je dvije i pol godine proveo u Berlinu. Trenutačno živi u Irskoj, a radi na nekoliko dugoročnih projekata koji bi trebali biti dovršeni do kraja godine.
——————————————————————————————————–
engl
The show features a painting of Andrija Artuković, and I invite anyone who wishes to deface his image. This is a natural response, and I invite anyone to express their feelings about the world then or about the world today. I will supply oil pastels, but please do what you will, within the boundaries of practical safety.
I am from Ireland, and regrettably, my country—then the Irish Free State, neutral in WWII—was subsequently used by war criminals as a safe haven and as an identity-laundering stop-off point for high-ranking fugitives en route to the Americas and other destinations.
For the sake of anyone who is not Croatian: Artuković was the minister for Internal Affairs and Justice in occupied Yugoslavia, and he signed into being racial laws against Serbs, Jews, and Roma. He was responsible for the establishment and functioning of camps in Yugoslavia, in which 100,000 individuals suffered and were murdered.
From 1947 to 1948, Artuković lived with his family as a free man in Rathgar, Dublin, Ireland. He was not investigated. He arrived under a false passport, arranged by the general delegate of the Franciscans of Switzerland. It is not clear whether intelligence services did not reveal his identity, if his presence was tolerated in a neutral state, or if mistakes were made between Switzerland and Ireland. But he didn’t have a face that could easily be confused with anyone else’s. The exact scenario has not been officially defined, as far as I can gather, but by no means is this something to be proud of.
The leprechauns carrying gold make fun of that man’s narcissistic and overly fastidious projection of self-image. At the same time, the diminutive and obsequious leprechauns speak to the Irish state’s lack of proper agency.
I relate this tolerance of Artuković—and other infamous fugitives like Otto Skorzeny and Pieter Menten—to a quiet tolerance the state has for evil and a new fascism creeping into the world.
Since 2001, part of a commercial Irish airport, Shannon Airport, has been used by the American military as a stop-off point for their military aircraft. The U.S. Air Force has been allowed its own area on the airfield, with no oversight or interference from Irish authorities. Who or what is being transported through that airport, or stored there, is therefore an American secret—but at the very least, it is a transit point for weapons. For all the Irish people know, it could have been used as a military interrogation black site when torture was employed during the Bush administration, in a country that claims neutrality.
In recent years, in light of the atrocity in Gaza, the free use of Shannon is especially inexcusable. Under Donald Trump, anything could happen. If he comes to self-identify with America itself, things could turn on a dime. This is annexation by consent, and after 24 years of Shannon being in service to the U.S., it would be very difficult, if not impossible, for arrangements to abruptly change anytime soon.
This show is a protest and an observation on how evil can quietly be normalized.
Liam Ryan was born in Ireland in 1982.
He studied in Dublin & also in London. He lived & worked in London for 14 years & after that in Berlin for 2.5 years. Currently he lives in Ireland & is working on several different long term projects due for completion this year.
