PLAN FOR CULTURE

Večeri u Orisu: Iva Letilović i Igor Pedišić - Turanj
2025-06-02 18:00 - 20:00 (Europe/Zagreb) | Oris House of Architecture, Kralja Držislava 3, Zagreb, 10 000, Croatia (Local Name: Hrvatska)
U ponedjeljak 2. lipnja s početkom u 18 sati Iva Letilović i Igor Pedišić održat će predavanje o projektu Turanj.

Ulaz na predavanje je slobodan.

Večeri u Orisu: Vile Turris - Iva Letilović, Igor Pedišić
2025-06-02 18:00 - 21:00
U ponedjeljak, 2. lipnja 2025. u 18 sati u Oris Kući arhitekture (Kralja Držislava 3, Zagreb) u sklopu Večeri u Orisu, Iva Letilović i Igor Pedišić predstavit će projekt: Vile Turris. Moderator predavanja je Maroje Mrduljaš.

O projektu:
Stambeno naselje Turanj smješteno je na jednoj od rijetkih praznina unutar gusto izgrađenog područja naselja, predjela bez jasnog prostornog obrasca i reda. Parcela naselja omeđena je sa sjeverne strane bučnom Jadranskom magistralom, a s južne šetnicom, plažom, morem i panoramskim pogledom. Unutar zgrada ujednačenih, strogih formi, koje donose ponešto kartezijanskog reda i mirnoće u već izgrađenom okruženju, smještaju se kuće za odmor, dvojni objekti ili zgrade s četiri odvojena apartmana. Svaka stambena jedinica, bez obzira na njezinu veličinu, ima svoju punu funkcionalnost, svoj komad vanjskog prostora i pogledom dobacuje do pučine mora, neovisno je li izgrađena u prvom, zadnjem ili četvrtom redu od mora. Novom izgradnjom nije stvoren bedem koji priječi pogled s magistrale, već je izgrađena poluporozna struktura, poput čipke, koja i dalje mjestimično otvara kadrove prema moru.

O autorima:
Iva Letilović i Igor Pedišić diplomirali su na Arhitektonskom fakultetu u Zagrebu, a žive i rade u Zadru. Do 2007. godine, kada započinju suradnju u okviru arhitektonskoga ureda AB forum, djeluju unutar vlastitih arhitektonskih praksi. Aktivno su prisutni na arhitektonskoj sceni s nizom realizacija, natječaja, izložbi i projekata. Na arhitektonskim natječajima osvajaju brojne nagrade. Uz višestruke nominacije, dobitnici su mnogih strukovnih nagrada u Hrvatskoj i inozemstvu, kao što su nagrade Vladimir Kovačić, Vladimir Nazor, Bernardo Bernardi i Drago Galić, te nagrade na Trijenalu arhitekture u Bukureštu. Igor Pedišić predavao je Dizajn i vizualne komunikacije na Filozofskom fakultetu u Zadru. Iva Letilović redovita je profesorica na Fakultetu građevine, arhitekture i geodezije u Splitu. Iva Letilović i Igor Pedišić bili su selektori 59. zagrebačkog salona arhitekture.

Fotografija: Bosnić+Dorotić

Nakon zanimljivog predavanja i rasprave, ostanite na druženju u ugodnoj atmosferi, uz degustaciju vina Vinarije Kopjar!

Ulaz na predavanje je slobodan.

Vidimo se u Orisu!

Hvala našim sponzorima na podršci!

Veliki sponzori:ACOArt MetaliSecuritas

Sponzori:DaikinDracoVinarija KopjarRavagoVMD

Riječ je slika je riječ: Fantastični svijet Nikolaja Vasiljeviča Gogolja
2025-06-03 18:00 - 20:00 | Knjižnica Marije Jurić Zagorke, Krvavi most 2, Zagreb, Croatia (Local Name: Hrvatska)
U sklopu projekta “Riječ je slika je riječ” u Knjižnici Marije Jurić Zagorke održat će se književno-likovni razgovor “Fantastični svijet Nikolaja Vasiljeviča Gogolja” na kojem ćemo ugostiti profesora Franu Dulibića i ilustratoricu Vendi Vernić, te predstaviti nedavno objavljenu ilustriranu knjigu “Nos / Kabanica” (Mala zvona 2025.) Polazište za ovaj razgovor bit će serija ilustracija Vendi Vernić za dvije čuvene priče N. V. Gogolja, „Nos“ i „Kabanica“, a u razgovoru će sudjelovati i povjesničar umjetnosti, stručnjak za ilustraciju, prof. Frano Dulibić. Moderirat će Marija Skočibušić. Polazeći od radova koje je mlada likovna umjetnica samoinicijativno izradila inspirirajući se jednim klasikom, sudionici tribine razgovarat će o raznolikim mogućim odnosima teksta i slike, izazovima vizualizacije književnih predložaka, suvremenim trendovima u ilustraciji kod nas i u svijetu. Gogoljeve priče s ilustracijama Vendi Vernić najprije su objavljene u Čileu (Saposcat libros, 2019.), a hrvatsko izdanje objavila je naklada Mala zvona (2025.). Ilustracije iz te knjige moći će se vidjeti u izlozima i unutarnjim prostorima knjižnice.
Projekt „Riječ je slika je riječ“ uključuje osam događanja. Prvo takvo književno-likovno događanje bilo je posvećeno hrvatskoj fotografkinji Mariji Braut te popraćeno izložbom radova našeg ilustratora Dominika Vukovića. Na tribini su sudjelovali Sanja Lovrenčić i Dominik Vuković, autori slikovnice “Marija u gradovima”, a razgovor je moderirala Marija Skočibušić. Program je osmišljen tako da povezuje dva umjetnička područja, književno i likovno, koja se preklapaju u fenomenu ilustrirane knjige, a održava se uz potporu Gradskog ureda za kulturu Grada Zagreba.

DANI SATIRE u KEREMPUHU / SNG MARIBOR: ŽENE NA VLASTI
2025-06-03 20:00 - 21:40 | Satiričko kazalište Kerempuh, Prolaz Fadila Hadžića 7, Zagreb, Croatia (Local Name: Hrvatska)
predstava se izvodi s titlovima na hrvatskom jeziku
Režija: Juš Zidar
Prijevod: Maja Sunčič
Adaptacija teksta: Maša Pelko i izvedbeni tim
Dramaturginja: Maša Pelko
Scenograf: Dorian Šilec Petek
Kostimografkinja: Mia Popovska
Skladatelj: Marjan Nečak
Koreografkinja: Rosana Hribar
Lektorica: Mojca Marič
Oblikovatelj svjetla: Lev Predan Kowarski
Igraju:
Praksagora – Nataša Matjašec Rošker
Klejnareta – Ksenija Mišič
Sostrata – Maša Žilavec
Filajneta – Irena Varga
Glika – Liza Marijina
Zborovođa – Minca Lorenci
Mladić – Petja Labović
Naivac – Blaž Dolenc
Sebičnjak – Vojko Belšak
Ekipa predstave Žene na vlasti uzela je za polazišni tekst manje poznatu komediju starogrčkog komediografa Aristofana – u novom prijevodu Maje Sunčič naslovljenu kao Parlamentarke – koja je kod nas do sada bila uprizorena samo jednom (Slovensko narodno gledališče Drama Ljubljana, sezona 1964./1965., pod naslovom Žene u narodnoj skupštini).
Aristofanova izvorna ideja o ženskom preuzimanju vlasti nikako nije zamišljena kao revolucionarna, niti je, kako prevoditeljica navodi, to bila svrha komedije – njezina je funkcija „komična rasprava o stanju u državi“. Aristofanova radnja polazi iz vrlo specifičnog povijesnog razdoblja: obilježena je višedesetljetnim peloponeskim ratom, državna blagajna je opustošena, država u vrlo lošem stanju, što čini prostor i za tako apsurdan prijedlog kao što je predaja vlasti ženama. „Žensko preuzimanje vlasti bilo je za tadašnje Atenjane nešto potpuno nezamislivo, budući da žene nisu imale građanska prava i, osim u religijskom kontekstu, nisu smjele javno djelovati u ime grada“, navodi prevoditeljica.
Komedija se, dakle, bavi pitanjem što bi se dogodilo kada bi žene preuzele vlast u društvu. Središnji lik, Praksagora, okupljenim ženama predstavlja program egalitarnog društva bez privatnog vlasništva i državne kontrole, što nudi radikalan prekid s tadašnjim patrijarhalnim sustavom. Međutim, Aristofan tu ideju prikazuje kao (unaprijed osuđen i samom idejom apsurdno postavljen) neuspjeh.
Predstava Žene na vlasti, u dramatizaciji Maše Pelko i izvođačkog tima, a u režiji Juša Zidara, ističe prekid s patrijarhatom i propituje što bi značio ženski svijet bez tradicionalnih hijerarhija. Predstava istražuje ideju egalitarne zajednice utemeljene na odgovornosti pojedinca i zajedničkom dobru. „Aristofan nudi ideju u koju i danas možemo vjerovati – egalitarnu zajednicu koja rješenje svijeta polaže u ruke žena“.
Dramaturška poruka Maše Pelko dodatno naglašava da Aristofanovo polazište počiva na seksističkoj pretpostavci da su žene nesposobne za vladanje, što je danas neprihvatljivo, te je već prvo čitanje diktiralo idejne smjernice za adaptaciju. „Adaptacija se dijeli na dva segmenta: prvi je odgovor na Aristofana, pri čemu se njegovo djelo u velikoj mjeri zadržava, tražeći suvremene izvedbene, sadržajne i komične pristupe koji korespondiraju s aktualnošću. Drugi segment polazi od Aristofanove ključne kritike – da je čovjek po svojoj prirodi krajnje sebično biće, pa je svejedno tko preuzima vlast“.
Aristofanov prikaz sebičnosti središnja je prepreka uspostavi uspješnog društva: „Sebičnost je glavni uzrok političkih i ekonomskih problema Atene. Kroz komediju Aristofan ističe kako ljudski nagon za sebičnošću onemogućava bilo kakvu trajnu promjenu sustava“. U modernoj adaptaciji, pitanje sebičnosti postavlja se šire, u kontekst današnjeg društva u kojem dominira narcistička kultura.
A rješenje? „Potrebno je prerasti granice svijeta na koji smo navikli, u kojem smo se udobno smjestili i čija smo pravila usvojili, ali umjesto toga zamisliti nove strukture. Ono što u osnovi znači feministička filozofija i aktivna participacija u svijetu nije samo nešto uništiti, već prije svega – kako nešto novo izgraditi“, dramaturški zaključuje Maša Pelko u razradi Preko sebičnosti prema Drugome.

DANI SATIRE u KEREMPUHU / NP BEOGRAD: SANJAO SAM DA SAM SE PROBUDIO
2025-06-04 20:00 - 21:50 | Satiričko kazalište Kerempuh, Prolaz Fadila Hadžića 7, Zagreb, Croatia (Local Name: Hrvatska)
Autor: Željko Hubač
Redatelj: Dino Mustafić
Dramaturg: Đorđe Kosić
Scenograf: Jasmina Holbus
Kostimograf: Marina Medenica
Kompozitor: Irena Popović
Scenski govor: Ljiljana Mrkić Popović
Producenti: Miloš Golubović, Milorad Jovanović
Inspicijent: Sandra Rokvić
Sufler: Ljubica Raković
Korepetitor i asistent kompozitora: Ivan Mirković
Asistent redatelja i montažer video materijala: Nikola Kljajić
Asistent scenografa: Ivana Crnogorac
Asistent kostimografa: Ivana Mladenović
Likovna dorada: Ivana Mladenović, Danica Teš
Igraju:
Jovan Jovanović
Dušan Matejić
Anastasia Mandić
Suzana Lukić
Nina Nešković
Nikola Vujović
Slobodan Beštić
Riječ autora
Napisao sam komad o pozorištu, o tome koliko i kome ono znači, a kome ne, o njegovoj društvenoj poziciji, subverzivnosti, sjaju i bedi, o onome što je u njemu lepo i ružno, o strasti koja ga stvara i obesti koja ga razara, o umetničkoj sujeti i bezrezervnoj ljubavi, o snazi onih koji u njega veruju i koji mu se daju čak i kada mu ne veruju, o teatarskim utilitaristima i duhovnicima… O svim onim dragim (i ne tako dragim) pozorištnicima koji su prošetali kroz moj život u teatru i ostavili beleg, sa kojim valja živeti, a sanjati.
Čitav život sam sanjao da sam se probudio. I još uvek sanjam…
Dramu sam pisao sa ambicijom da bude što vernije ogledalo naše pozorišne stvarnosti. I svaka sličnost sa onom drugom, ovozemaljskom stvarnošću je – namerna.
Željko Hubač
Riječ redatelja
Rijetki su tekstovi domaćih pisaca koji se bave pozorištem; „Sanjao sam da sam se probudio“ je jedan od njih. Željko Hubač je kroz kaleidoskopsku dramsku strukturu postavio tekst otvorene forme koji pokreće mnoge umjetničke dileme, autorske i izvođačke, o teatru danas, u društvenom, socijalnom, estetskom, etičkom i egzistencijalnom smislu. Žanrovski disperzivan tekst koji kroz dramaturgiju snova omogućava rediteljsko-dramaturšku nadgradnju, autorefleksivnost cjelokupnog saradničkog (autorskog) i glumačkog tima gdje nam je omogućeno da se igramo, prepoznajemo sopstvenost kao dio fragilnog pozorišnog sna.
Trudili smo se da u interpretaciji Hubačeve drame publici pokažemo teatar kao društveni događaj, urbani ritual koji treba da otvara bolna i tabuizirana pitanja, da pruža doprinos umjetničkoj i društvenoj emancipaciji; kao prostor socijalnog dijaloga, mjesto različitosti i otvaranja receptivnog horizonta za nepoznato i drugačije. I na kraju, nastojali smo pokazati da i u teatarskom deiluzionizmu ima književne i scenske ljepote, svojevrsne utopije pozorišnog prostora kao paralelnog svijeta u kojem mi kao akteri proživimo dobar dio našeg životnog vijeka. Jer, na kraju krajeva, vjerujemo da teatar to sve jeste, i treba da bude; da nijedan umjetnik ne smije izgubiti nadu da njegova predstava može promijeniti tok stvari na bolje. To je nekako i definicija humanizma. Sigurno da mnoge važne i dobre predstave iz istorije pozorišta nisu mijenjale svijet, niti društvene i političke okolnosti, ali zato jesu pojedince u publici. I to je dovoljno za teatar kao jedan od civilizacijskih stubova.
Dino Mustafić

Galerij ULUPUH - Utisnuta prisutnost
2025-06-05 19:00 - 21:00 | Galerija ULUPUH, Ilica 13, Zagreb, 10 000, Croatia (Local Name: Hrvatska)
Ova izložba proizlazi iz udruženog promišljanja dviju umjetnica o načinima na koje se naša prisutnost manifestira na svijet oko nas: kakve tragove ostavljamo u okolišu kojeg nastanjujemo i, naposljetku, što oni govore o nama samima?” – Lucija Ečim, prilagođeno iz predgovora.
Autorice: Danijela Pičuljan, Nikolina Rodić Grgac
Kustosica izložbe: Lucija Ečim
Posjetitelji će moći razgledati izložbu od 5. lipnja do 17. lipnja u Galeriji ULUPUH, Ilica 13/1.kat, Zagreb, radnim danom od 10 do 17 sati i subotom od 10 do 13 sati. Nedjeljom i praznikom Galerija je zatvorena. Ulaz je slobodan.

DANI SATIRE u KEREMPUHU / HNK SPLIT: ROBI K./CRVENKAPA JE MRTVA
2025-06-05 20:00 - 22:00 | Satiričko kazalište Kerempuh, Prolaz Fadila Hadžića 7, Zagreb, Croatia (Local Name: Hrvatska)
Autor: Viktor Ivančić
Redatelj: Kokan Mladenović
Dramatizacija: Viktor Ivančić, Kokan Mladenović i Karla Leko u suradnji s ansamblom predstave
Dramaturginja: Karla Leko
Scenograf: Filip Triplat
Kostimografkinja: Aleksandra Pecić Mladenović
Glazba: Studio Bozon
Suradnica za scenski pokret: Anja Ostojić
Oblikovatelj svjetla: Branimir Bokan
Oblikovatelj tona: Damir Punda
Izvršna producentica: Ena Subotić
Inspicijentica: Sonja Dvornik
Igraju:
Dino, Dinov tata, Trogrlić – Donat Zeko
Kane Šteta, Kanin tata, Kragić – Stipe Radoja
Teica, Teicina mama, Kragićka, Crvenkapa – Andrea Mladinić
Bešo Tablet, Bešin tata, Bezmalinović, Lovac, Vozač 1, Bagerist 1 – Elvis Bošnjak
Flomić Boban, Bobanov tata,Majkl, Barba Mario, Vuk, Vozač 2, Bagerist 2 – Mijo Jurišić
Rino Sajla, Rinov Tata, Džordž, Barba Jole, Reporter – Nikša Arčanin
Lovre Direktor, Lovrin tata, Šegvić, fra Ivo, Dinov tata – Zdeslav Čotić
Pederica Sandra, Sandrina mama, Dinova mama, Plazibatka – Monika Vuco Carev
Nela Svinjogojstvo, Nelina mama, Domazetka – Tajana Jovanović
Niveska, Niveskina mama, Bezmalinovićka, Reporterka – Anastasija Jankovskaja
Istodobno duhovite, ali i analitične te precizne u seciranju apsurda hrvatske stvarnosti, Ivančićeve kolumne potentan su kazališni materijal za traženje scensko-glazbene forme u stilu splitskog Brechta. Spajajući društveni i teatarski angažman redatelja Kokana Mladenovića stvara se predstava koja će podjednako biti teatarski inventivna, društveno refleksivna i duhovita.
Robi K, Viktora Ivančića, najpoznatiji devetogodišnjak na našim prostorima, pokušava shvatiti svijet i sebe u njemu u okolnostima koje su krajnje neshvatljive zrelim i formiranim osobama, a kamoli nekome tko u život tek ulazi.
Njegov uzrast čini ga idealnim lakmusom za čitanje svih devijacija društva, a društvo je škola (sustav direktno povezan s državnim aparatom koji usmjerava nove generacije tamo gdje država hoće), obitelj (kojoj se sistem srušio na glavu i koja u svojoj disfunkcionalnoj funkcionalnosti čini sve da Robi shvati kako živi u neshvatljivo vrijeme). Društvo je Dida sa Šolte, koji živi po drugačijem vrijednosnom sustavu preuzetom iz jednog drugog sistema, koji Robiju otvara alternativni put prema prošlosti, ali ne i prema budućnosti.
Društvo je ulica, Robijeva ekipa, podjednako zbunjena svijetom u koji treba ukoračiti te hendikepirana apsurdom da ništa nije što jest i kako se predstavlja. Društvo je i ljubav, koja nije veličanstveno otkriće ranog puberteta već ima svoj pravila, etničke, socijalne i raznorazne principe koji je čine kompliciranijom nego što inače je.
Robi K, dakle, živi svoje anksiozno djetinjstvo u stalnom grču da je kriv za nešto, a taj se grč prenosi i u snove. Tamo se multiplicira do nevjerojatnih razmjera, a onda se vraća u stvarnost, apsurdniju od monitpajtonskih skečeva.
Robi će učiniti sve da dokaže kako je lojalan, dostojan i “pravi dječak na pravom mjestu”, a pokušavajući to upada iz jedne apsurdne situacije u drugu te razotkriva besmislenost, apsurdnost i hipokriziju koje čine njegov svijet. Budimo mu suputnici na tom putu, mi, ostarjeli devetogodišnjaci koji smo jednom zamišljali svijet kao bolji i pošteniji od onoga u kojem sada moramo živjeti.
Kokan Mladenović, redatelj

DANI SATIRE / GSK Kerempuh: SVE ZBOG JEDNOG IMENA
2025-06-06 20:00 - 21:40 | Satiričko kazalište Kerempuh, Prolaz Fadila Hadžića 7, Zagreb, Croatia (Local Name: Hrvatska)
Autori: Matthieu Delaporte i Alexandre de La Patellière
Prevoditeljica: Vanda Mikšić
Redateljica: Saša Broz
Autorica adaptacije i dramaturginja: Dora Delbianco
Scenografkinja: Sara Haas
Kostimografkinja: Mia Popovska
Suradnica za scenski pokret: Nastasja Štefanić Kralj
Izbor glazbe: Saša Broz
Glazbeni suradnik: Marin Rabadan
Oblikovatelj svjetla: Aleksandar Čavlek
Inspicijentica: Lorena Matešić

Igraju:
Élisabeth Garaud-Larchet – Anita Matić Delić
Pierre Garaud, Élisabethin muž – Damir Poljičak
Claude Gratignol, Élisabethin prijatelj iz djetinjstva – Domagoj Ivanković
Victor Larchet, Élisabethin brat – Borko Perić
Anna Caravati, Victorova partnerica – Mirela Videk Hranjec

Ova britka francuska komedija odvija se jedne večeri, u realnom vremenu, na druženju obitelji i prijatelja. Sve započinje idilično, a onda se fasade ruše nevjerojatnom brzinom i izlaze na površinu svi oni skriveni slojevi, međusobna zamjeranja i istine koje su predugo prešućivane.
Originalnog naslova ˝Prenom¨, komedija je to o frustriranom današnjem građanskom sloju te je s velikim uspjehom odigrana u više od 45 zemalja diljem svijeta, zahvaljujući iskričavom dijalogu te detaljno oslikanim, vjerodostojnim i neodoljivim likovima s kojima se lako možemo poistovjetiti. Centralne teme su suparništvo između braće i sestara, zatim bračna ogorčenost, položaj žene unutar obitelji, nejednaka podjela odgovornosti i brige o zajedničkoj djeci, kao i snažnoj netrpeljivost koja se razvija kao prirodna posljednica svih navedenih nejednakosti.
Ritam predstave je dinamičan, nema ni sekunde pauze niti praznog hoda, a protagonisti su živopisni i neodoljivi. Tekst u mnogočemu asocira na Rezin komad ˝Bog masakra˝, kao i na kultni Genoveseov film ˝Potpuni stranci˝.
Napisali su ga Matthieu Delaporte i Alexandre de la Patellière 2010., a od tada je izveden gotovo 250 puta, čime je postao klasika francuskog kazališta. 2012. je uspješno adaptiran u film koji je pogledalo tri milijuna gledatelja. Original filma također je pratilo nekoliko varijanti remakea.
Prilikom praizvedbe ˝Prenoma˝, pariška je produkcija osvojila šest nominacija za nagradu Molière, uključujući i onu za najbolju komediju, dvije nominacije za najboljeg sporednog glumca za Jean-Michela Dupuisa i Guillaumea de Tonquédeca, zatim za najbolju sporednu glumicu za Valérie Benguigui, najboljeg dramatičara za Matthieua Delaportea i Alexandrea de la Patellièrea i najbolju režiju za Bernarda Murata.

Studio EXIT: MASKE
2025-06-06 21:00 - 22:10 | Studio EXIT, Gundulićeva 37/1, Zagreb, 10000
Autorski tim:

Autor, redatelj i izvođač: Dražen Šivak
Dramaturgija: Patrik Gregurec, Karla Leko
Produkcija: Kazalište Grupa u koprodukciji s Dubrovačkim ljetnim igrama i u suradnji sa Scenom Ribnjak i Teatrom EXIT

O predstavi:
Predstava MASKE oživljavanje je tradicije commedije dell’arte i njezino približavanje široj publici. U formi predavanja, glumac na sceni objašnjava značenje maski i arhetipove koji su predstavljeni u tehnici commedije dell’arte. Putujući kroz klasičnu dramsku književnost Hrvatske i svijeta (Držić, Shakespeare, Moliere, itd.), gledatelji povezuju arhetipske priče o ljudskim odnosima te stvaraju paralele s karakterima naših suvremenika.
Predstavi je 2024. godine na 34. Festivalu hrvatske drame Marulićevi dani dodijeljena Nagrada publike za najbolju predstavu (prosječna ocjena: 4,89), a Karla Leko i Patrik Gregurec dobili su Marula za dramaturgiju predstave.

Dan Kviskoteke u galeriji Školskog - besplatan program za cijelu obitelj!
2025-06-07 10:00 - 14:00 | ZAGREB
U subotu 7. lipnja, od 10 do 14 sati, besplatno posjetite izložbu „Sjećanje na Kviskoteku“ u galeriji Školskog „Školica za 5“, Hebrangova 5, Zagreb (blizu Zrinjevca). Izložba je posvećena legendarnom TV kvizu koji je obilježio generacije, a otvorena je za sve – uključujući i vaše četveronožne prijatelje jer je Školski dog friendly!
Besplatan program još uključuje:
10:00 h – stručno vodstvo po izložba „Sjećanje na Kviskoteku“, vodi autorica izložbe Kristina Gverić, viša kustosica
10:30 – 11:30 h – muzejska radionica „Kreativni kviz: Maskote u akciji“ – izrada vlastite maskote inspirirane Kviskom, radionicu vodi Ivana Dumbović Žužić, viša kustosica pedagoginja. Ova kreativna radionica omogućuje sudionicima svih uzrasta izradu vlastite maskote inspirirane Kviskom. Kroz igru i kreativnost, prisjećamo se šarma Kviskoteke, a izrađene maskote svatko može ponijeti kući kao uspomenu!
12:00 h – drugo stručno vodstvo kroz izložbu pod vodstvom autorice Kristine Gverić

DANI SATIRE / GSK Kerempuh: SMRT NA DOPUSTU
2025-06-07 20:00 - 21:45 | Satiričko kazalište Kerempuh, Prolaz Fadila Hadžića 7, Zagreb, Croatia (Local Name: Hrvatska)
Prema romanu Joséa Saramaga „Kolebanje smrti“
Redatelj: Kokan Mladenović
Dramaturginja: Dora Delbianco
Autori adaptacije: Kokan Mladenović, Dora Delbianco, Mirta Mikloušić i ansambl predstave
Autor tekstova pjesama: Kokan Mladenović
Scenografkinja: Irena Kraljić
Kostimografkinja: Marita Ćopo
Scenski pokret: Pravdan Devlahović
Autorica glazbe: Irena Popović Dragović
Korepetitori: Viktor Čižić/Ana Krajnović (klavir)
Oblikovatelj svjetla: Martin Šatović
Suradnik za mađioničarske trikove: Domagoj Ivanković
Asistentica redatelja: Mirta Mikloušić
Asistentice dramaturginje: Adela Kulenović
Asistentica kostimografkinje: Katarina Božičević
Inspicijentica: Lorena Matešić

Igraju:
Smrt – Josipa Anković
Violončelist – Borko Perić
Premijer – Vilim Matula
Prijestolonasljednik – Hrvoje Kečkeš
Kardinal, veleposlanik, glavni ravnatelj televizije – Tarik Filipović
Glavna urednica, intendantica – Mia Begović
Dirigentica, veleposlanica – Ines Bojanić
Predstavnica maphije, ministrica informiranja i veza, ministrica turizma – Ana Maras Harmander
Nova intendantica, ministrica zdravstva – Mirela Videk Hranjec
Asistent glavne urednice, državni tajnik – Karlo Mlinar
Grobar, veleposlanik – Filip Detelić
Predstava “Smrt na dopustu” nastaje , koji se po prvi puta u Hrvatskoj postavlja na kazališne daske.
U jednoj neimenovanoj državi na sedam mjeseci prestane postojati – smrt. Premda nestanak smrti isprva zvuči kao idealna situacija, svježe besmrtan narod ubrzo se mora nositi sa krizom zdravstva, ekonomije, pojavom kriminalnih organizacija i prijetnjama susjednih država. Ljudi i dalje normalno stare i oboljevaju, ali bez smrti samo se gomilaju na granici života, a i na granici države. Razotkrivaju se i igre moći vlade, Crkve i monarhije te njihovi prljavi poslovi. O državi se ne zna mnogo i tako ove uvijek relevantne teme postaju univerzalno primjenjive na bilo koje područje i povijesno razdoblje.
Autorska predstava „Smrt na dopustu“ nije izravna adaptacija Saramagova romana, već je kroz rad redatelja Kokana Mladenovića s ansamblom Kerempuha poprimila kontekst regionalnih prilika i tema kojima smo svakodnevno izloženi, zadržavajući Saramagovu neodređenost i satirični odmak. Dok se u romanu takva vrsta odmaka postiže autorovom osobitom vrstom pripovijedanja te brižljivo odabranim motivima oko kojih plete mrežu situacija, u našoj se predstavi taj isti dojam ostvaruje drugim sredstvima. Neka od njih su brechtovska gluma, pjesme i humor koji, osim iz komičnih situacija, proizlazi i iz britkih i svevremenskih dijaloga po uzoru na velikane komedije Groucha Marxa i Woodyja Allena.
Osim humoristične kritike društva, „Smrt na dopustu“ donosi gledateljima i novo, personificirano viđenje Smrti te odgovara na pitanje koje u romanu nije razjašnjeno: zašto je Smrt uopće prestala ubijati? U ovoj predstavi, jedan slučajan susret probudit će u Smrti potrebu da preispita svoj identitet, način na koji je ljudi tretiraju već čitavu povijest i u konačnici – da uzme dopust. A možda se i zaljubi.
Adela Kulenović

Studio EXIT: SJAJNE STVARI
2025-06-07 21:00 - 22:10 | Studio EXIT, Gundulićeva 37/1, Zagreb, 10000
Autorski tim:

Tekst: Duncan Macmillan u koautorstvu s Jonnyem Donahoeom
Režija: Matko Raguž
Igra: Filip Križan
Glazba: Matija Antolić

O predstavi:

„Imaš 7 godina. Mama je u bolnici. Otac kaže da je ona učinila nešto glupo. Majka ne može naći razlog za sreću. Ti počinješ zapisivati sve što ti padne na pamet, a što bi bilo vrijedno življenja. I tu listu ostavljaš na njenom jastuku. Znaš da je čitala, jer je korigirala pogrešno napisane riječi.“
Radi se o toploj i dirljivoj ispovijesti čovjeka koji igra sebe od sedmogodišnjeg dječaka pa do odrasle dobi te njegovoj želji da pomogne majci koja pati od depresije. Može li joj tisuću razloga za sreću pomoći da se iz nje izvuče?
Duncan Macmillan nagrađivani je britanski dramatičar i scenarist. Neke od njegovih najpoznatijih drama su Lungs (postavljena i u Teatru EXIT 2016. godine), People, Places and things i Every brillliant thing.

DANI SATIRE u KEREMPUHU / ZKM: SIN, MAJKA I OTAC SJEDE ZA STOLOM I DUGO ŠUTE
2025-06-08 20:00 - 21:10 | Satiričko kazalište Kerempuh, Prolaz Fadila Hadžića 7, Zagreb, Croatia (Local Name: Hrvatska)
Predstava igra u Zagrebačkom kazalištu mladih (Teslina 7)
Autor: Ivor Martinić
Redatelj: Aleksandar Švabić
Dramaturg: Marin Lisjak
Scenograf: Matija Blašković
Kostimografkinja: Tea Bašić Erceg
Glazbeni suradnik / skladatelj: Miodrag Gladović
Suradnica za scenski pokret: Petra Hrašćanec
Oblikovatelj svjetla: Anton Modrušan
Inspicijentica: Dina Ekštajn
Grafički dizajn: Antonio Dolić
Fotograf: Marko Ercegović

Igraju:
Doris Šarić Kukuljica
Sreten Mokrović
Petra Svrtan
Luka Knez

Predviđanje novih ekonomskih i ekoloških katastrofa od strane vlade donosi razvoj sustava zaštite, kao i informativne formulare čije jedno pitanje izazove velike prijepore. Naime, upitnik u kojem se od roditelja višečlane obitelji pita: ukoliko zbog katastrofalnih događaja, možete zadržati samo jedno dijete, koje bi to dijete bilo? Sadašnji trenutak drame trenutak u kojem roditelji priznaju najstarijem sinu, miljeniku obitelji, kako su ga u formularu odabrali kao nekoga koga bi se potencijalno odrekli, te kako bi zadržali mlađeg sina, koji je oduvijek bio problematičan.
Kroz niz razgovora za stolom Sin, Majka i Otac seciraju svoju obitelj, svoju prošlost i sve neprešućene istine, kao i onu najgoru – istinu da ga ipak ne vole bezuvjetno. Kroz niz vremenski ispremiješanih razgovora kroz deset scena razlaže se i pojam obitelji, koji u svim kriznim vremenima dobiva novo značenje.
Drama se formalno sastoji od samog dijaloga. Jedina didaskalija nalazi se u naslovu same drame. Ovakvom intervencijom to je zapravo drama bez naslova odnosno drama u kojoj su naslov i didaskalija jedno. Na ovakav način formalno u središte interesa je isključivo komunikacija, čisti dijalog koji na trenutke imitira transkripte nekog izmišljenog „obiteljskog“ suđenja. Dijalog se sastoji od čistih, ogoljenih, gotovo faktografskih rečenica, optužbi, gorkih istina, bez imalo uljepšavanja. Povratak na čisti dijalog kroz vremenski ispremiješane scene stvara se posebna atmosfera i naboj drame – osjećaj neizvjesnosti, napetosti, te ono što me najviše zanima u kazalištu – jesmo li spremni čuti neumivenu istinu?

ULUPUH – Fragmenti prirode
2025-06-09 09:00 - 2025-06-30 20:00 | Galerija Kovačić Macolić, Ljudevita Gaja 13, Varaždin, Croatia (Local Name: Hrvatska)
Autorica koncepta i kustosica izložbe: Antonija Balić
Kroz vođene ture s kustosicom izložbe Antonijom Balić i sudjelujućim umjetnicima, publika će imati priliku produbiti svoje razumijevanje izloženih radova. Interaktivni performans Dodir te posebno osmišljeni segment Primijenjenih 10 omogućuju aktivno uključivanje posjetitelja u proces stvaranja, čime se dodatno naglašava tematika osjetilnog kontakta i prirodne međupovezanosti. Performans istodobno simbolično povezuje tri značajne obljetnice – 10 godina Festivala varaždinskih dvorišta, 75 godina ULUPUH-a te 35 godina Galerije Kovačić Mačolić – ostavljajući trajan trag kroz keramičke otiske koji mogu postati dio kulturne memorije grada.” – Antonija Balić
Posjetitelji će moći razgledati izložbu do 30. lipnja u Galeriji Kovačić Macolić, Ulica Ljudevita Gaja 13, Varaždin. Radno vrijeme: ponedjeljak – petak od 9 do 12 i od 17 do 20 sati, subotom od 9 do 12 sati. Nedjeljom i praznikom zatvoreno

“KREPAJ FOTOGRAFIJO”: Izložba radova Željka Jermana povodom obilježavanja 10 godina Galerije Spot
2025-06-09 19:00 - 2025-06-27 20:00 | Galerija Spot, Ulica Gjure Čanića 6, Zagreb, 10000 Zagreb, Croatia (Local Name: Hrvatska)
Ured za fotografiju poziva na otvorenje izložbe istaknutog konceptualnog umjetnika Željka Jermana, koje će se održati u ponedjeljak, 9. lipnja 2025., u 19:00 sati u Galeriji Spot (Čanićeva 6, Zagreb). Izložba okuplja radove iz privatnih zbirki Bojane Švertasek i Darka Šimičića, s posebnim naglaskom na Jermanovu eksperimentalnu i inovativnu upotrebu fotografskog medija. Kustosi izložbe su Sandra Križić Roban i Darko Šimičić. Nakon otvorenja zakazan je koncert jazz sastava IRK Three (Domagoj Leljak, Krunoslav Levačić i Ivar Roban Križić) u dvorištu Ureda za fotografiju.
Za vrijeme trajanja izložbe, održat će se radionica izrade fotograma Ima li svrhe leći na papir i ponoviti neponovljivo?, predstavljanje novog broja časopisa Fototxt br. 9/10, posvećenog desetoj obljetnici Galerije Spot i umjetniku Željku Jermanu, panel-diskusija Sjećanja na Jermana te projekcija kratkog Jermanovog Filma koji će možda biti nastavljen(1975./1976., 6′) i drugih eksperimentalnih filmova u selekciji Sare Simić. Navedena događanja bit će popraćena rasprodajom tiskanih izdanja Ureda za fotografiju.
“Jermanove su fotografije, koje pripisujemo ovom mediju jer nemamo bolju opciju, geste koje pokazuju od čega su zapravo sazdane, pri čemu njihova svojstva nisu prikazivačka. Ponekad smo u prilici uprijeti prstom u neki od radova i reći da prepoznajemo osobu (koja je, kao i većina ostalog što vidimo ili smo u mogućnosti imenovati, prepuštena postupnoj dezintegraciji), no ovaj nas postupak nigdje neće odvesti. Upravo je stoga odluka da desetu obljetnicu izlagačkog prostora za fotografiju, Galerije Spot, prepustimo Jermanu, simbolična. Jer se, kao i u nekim ranijim prilikama, ne bavimo onime što fotografije prikazuju. Samo ih puštamo da budu neumorni iskazi, Barthesovim riječima,[1] onoga što su umjetnici stvarali, gorljivo se zalažući za fotografiju. Kao i uvijek, izvrsno priređena dokumentacija koju je – posvećen liku i djelu umjetnika – godinama skupljao Darko Šimičić, neizostavna je “nulta točka” od koje krećem. Uz ostalo, tu je tekst njegove važne izložbe, održane 1975. godine u CEFFT-u.
Jermanov put kroz fotografiju započinje s fotografskim tečajem koji polazi 1968. godine, gotovo istodobno svirajući u nekom rock sastavu. Vrijeme je to sivog svijeta koji bilježi na sivim fotografijama, kombinirajući tehnike i nerijetko pišući po fotografskom papiru. Kratke izjave gotovo su manifesti; tu su zatim datumi, smrt je česta (i neizbježna), a formati već tada zahtjevni. Ne svi, no širina foto papira koji se prodavao u roli je zadana i iznosi 100 cm, a duljina 10 metara. U vlastitoj kući otvara fotografski atelje Blow Up 1970., nekoliko godina nakon što je izašao istoimeni film Michelangela Antonionija. Martek spominje, da se Jermanove prijatelje dojmila ova vrsta inicijative, rijetka za to doba. Radoslav Putar navodi da se Jermanovo prekoračenje fotografskih granica javlja “u trenutku zastoja ili bar stabilizacije razvitka prometanja fotografije u našoj sredini”.[2] Iz današnje perspektive, bilo je to ipak vrijeme osobitog razvoja u fotografiji, prometanja koje je omogućeno pojavom časopisa Spot 1972. godine, institucionalnom podrškom Galerije suvremene umjetnosti u Zagrebu, Muzeja savremene umetnosti u Beogradu i Razstavnog salona Rotovž u Mariboru; paralelno, serija izložbi Nova fotografija[3] promovirala je bitne pomake na sceni, nadasve ključne eksperimente konceptualnih 1970-ih. Pa iako ćemo ga gotovo bez zadrške promatrati upravo u tom ključu, Jermanov senzibilitet ne podvrgava se bespogovorno konceptualizmu. Ukoliko se zadržimo na subjektu (koji počiva u korijenu subjektivnosti) te se odupremo lamentacijama o njegovom odvajanju od objekta (a što do neke mjere pristaje fotografiji kao mediju koji, načelno, omogućuje neutralno opažanje), stići ćemo vjerojatno i do samospoznaja koje se iz uma izmještaju u tijelo.[4]Upravo tijelo, naime, zbirni je prostor Jermanovih osjetila koje tih ranih 1970-ih počinje koristiti, svjestan ograničenja medija u kojem djeluje.
Jerman ostaje poznat po činjenici da je opstruirao fotografske tehnike, često izbjegavajući i samo korištenje fotografske kamere, odnosno snižavajući njezinu izražajnu moć na najnižu moguću točku.[5] Umjetnikov život i tijelo bili su njegovo trajno oruđe i predmet interesa, beskompromisno predočeni u svim fazama stvaralačke i životne moći, i nemoći. To stanje nikad nije bilo ni mirno ni utišano, a njegovi su radovi nastavili svoju borbu za opstanak – osobito oni izvedeni na foto papiru prolijevanjem kemikalija, koje je u svijet poslao bez primjerene zaštite. Njegove poruke od ranih 1970-ih nadalje svjedoče o jedinstvenoj umjetničkoj praksi izrazito egzistencijalnih, etičkih i autodestruktivnih karakteristika. Uz ostalo, snimao je pojedina intermedijalna događanja, izložbe-akcije, natpise na zidu koje je najvjerojatnije sam pisao, naknadno intervenirajući na fotografijama u skladu s vlastitim načelom o djelovanju “svim raspoloživim sredstvima bez predrasuda o autonomnosti medija”, njegovim riječima.[6] Jerman ostaje nejasan, komunicirajući nerijetko sam sa sobom, puštajući nas da priđemo bliže mjestu gdje je ostavio znatan trag u svijetu, iako taj svijet, kako je kazao, nije bio njegov.”
Sandra Križić Roban

Izvadak iz teksta koji će biti objavljen u časopisu FOTOTXT 9/10

Željko Jerman (Zagreb, 1949. – Korčula, 2006.) bio je istaknuti konceptualni umjetnik, član neformalne Grupe šestorice autora aktivne tijekom 1970-ih, te Radne zajednice umjetnika Podroom. Već u drugoj polovici 1960-ih pokazuje snažan interes za fotografiju, a 1970. godine, u sklopu svoje tadašnje kuće u Voćarskoj ulici, otvara fotografski atelijer Blow Up. U svom radu dosljedno istražuje mogućnosti, granice i potencijale fotografskog medija – eksperimentira s kemikalijama, procesom razvijanja, negativima i foto-papirom, a fotografiji pristupa izrazito ekspresivno — kao objektu kojem je namijenio rezanje, trganje i spaljivanje. Često je u svojim radovima koristio i tekst, čija je funkcija bila dodatno naglasiti egzistencijalističke dimenzije pojedinog rada. Izlaganjem u javnom prostoru unosi osobne poruke i intimne refleksije u kontekst svakodnevice.

Izložba je organizirana u suradnji s Bojanom Švertasek i Darkom Šimičićem kojima zahvaljujemo na pomoći u istraživanju i posudbi radova.

Ulaz na sve programe je slobodan.

_____________________________________________________________
[1] Roland Barthes. Svijetla komora. Bilješka o fotografiji (prijevod Željka Čorak), Zagreb: Antibarbarus, 2003., 9.
[2] Radoslav Putar. Bez naslova, Željko Jerman. Subjektivna fotografija (katalog izložbe), Zagreb: Centar za fotografiju, film i televiziju, Galerija grada Zagreba, 1975., bez paginacije.
[3] Održane su četiri izložbe, prva 1974., posljednja 1984. godine, uvijek u suorganizaciji spomenute tri ustanove.
[4] Teza Merleau-Pontyja iznesena u bilješci o intersubjektivnosti. Vladimir Biti. Pojmovnik suvremene književne i kulturne teorije, Zagreb: Matica hrvatska, 2000., 223.
[5] Zdenko Rus. “Trag”, Željko Jerman. Subjektivne i elementarne fotografije, foto i fotogramske slike 1970 – 1995 (katalog izložbe) [“Trace”, Subjective and Elementary Photographs, Photo and Photogram Paintings 1970 – 1995 (exhibition catalogue)], Zagreb: Moderna galerija, 1996., 3.
[6] Nena Baljković. “Željko Jerman: Fotografija kao vlastiti trag”, Pitanja, 7-8 (1975.).

DANI SATIRE u KEREMPUHU / UO PUNCTUM, DLJI, KUĆA KLAJN, KUNSTEATAR: JIMMY ĆORAK
2025-06-09 20:00 - 21:15 | Satiričko kazalište Kerempuh, Prolaz Fadila Hadžića 7, Zagreb, Croatia (Local Name: Hrvatska)
Predstava igra u Kunstteatru (Dubovačka 1 / Okićka 1)
Autori: Matija Čigir / Ivan Plazibat/ Ivana Vuković
Redatelj: Ivan Plazibat
Dramaturginja: Ivana Vuković
Scenografkinja i kostimografkinja: Petra Pavičić
Skladatelj i oblikovatelj tona: Hrvoje Nikšić
Oblikovatelj tona i tonski snimatelj: Tihomir Vrbanec
Oblikovatelj svjetla: Ivan Penović
Suradnik za pokret: Pravdan Devlahović
Producentica: Romana Brajša
Koproducenti: Dunja Bovan i Jerko Marčić
Asistentica produkcije: Dina Tudor
Dizajner: Pavao Kuharić
Fotografkinja: Karla Jurić
Snimatelj i montažer videomaterijala: Ante Cvitanović
Igra:
Matija Čigir
Na sjecištu prerije i pustinje, netom prije no što će sunce dosegnuti zenit, a sat na zvoniku otkucati podne, Jimmy Ćorak i Johnny Brada zauzet će svoje pozicije za kaubojski dvoboj. Dlanovi će im titrati u neposrednoj blizini revolvera u teškim kožnim futrolama. Kad se po prvi puta oglasi zvonik, Jimmy i Johnny zakoračit će u svojim čizmama svatko u svoju stranu, u prvi korak. Pa u drugi. Pa u treći… Posegnut će za svojim revolverima i naciljati jedan u drugoga. Dvoboj će nepovratno promijeniti njihove živote – metak jednog od njih naći će se u srcu drugoga, a riječi drugoga pogodit će prvog točno u srce. U nastojanju da dokaže kako je najbolji revolveraš na cijelom svijetu, Jimmy Ćorak kreće u avanturu života koja će dovesti u pitanje sve što misli da zna o sebi i svom identitetu.
Predstava “Jimmy Ćorak” koristeći žanr vesterna pripovijeda arhetipsku priču o sinu i ocu, o njihovoj fizičkoj razdvojenosti, ali unutarnjoj neraskidivoj povezanosti, o paradoksalnim potrebama sina da se s ocem istovremeno poveže i od njega separira. Predstava u tome nimalo ne pomaže sinu. Ali publika bi mogla.

ZGRAF 13
2025-06-10 08:00 - 17:00, 2025-06-10 20:00 - 2025-06-24 20:00 | Francuski paviljon SCZG, Savska 25, Zagreb, 10000, Croatia (Local Name: Hrvatska)
Glavna izložba selektiranih radova
Selektirani radovi prijavljeni su u dvije cjeline:
a) REVIJA – redovita je međunarodna selektirana izložba realiziranih radova s područja grafičkog dizajna i vizualnih komunikacija
b) TEMA – međunarodna je selektirana problemska izložba „ZADOVOLJSTVO SVIMA“

DANI SATIRE u KEREMPUHU / HNK u OSIJEKU: MARATONCI TRČE POČASNI KRUG
2025-06-10 20:00 - 21:55 | Satiričko kazalište Kerempuh, Prolaz Fadila Hadžića 7, Zagreb, Croatia (Local Name: Hrvatska)
Autor: Dušan Kovačević
Režija i adaptacija: Olja Đorđević
Scenografkinja: Ljubica Petrović
Kostimografkinja: Dubravka Skvrce
Suradnik za scenski govor: Saša Latinović
Koreografkinja: Andreja Kulešević
Glazba: Irena Popović / Nikola Dragović
Songovi: Danica Nikolić Nikolić
Oblikovatelj svjetla: Tomislav Kobia
Kreatorica maske, vlasulja i frizura: Ružica Miler
Igraju:
Mirko Topalović – Aljoša Čepl
Laki Topalović – Miroslav Čabraja
Milutin Topalović – Duško Modrinić
Aksentije Topalović – Antonio Jakupčević
Maksimilijan Topalović – Ivica Lučić
Đenka Đavo – Vladimir Tintor
Bili Piton – Matija Kačan
Kristina – Petra Bernarda Blašković
Olja – Ivana Soldo Čabraja
Već pri samom spomenu naslova kultne komedije “Maratonci trče počasni krug” javljaju se brojne asocijacije i u sjećanje nam naviru slike, glumci i citati iz jednog od najgledanijih filmova ovih prostora. Topavlovići, pogrebno poduzeće, likovi stari 150 godina, čitanje oporuke i mnogi slični motivi pronašli su svoje mjesto u općoj kulturnoj svijesti našeg vremena. Možda je manje poznata činjenica da je u filmu prethodila drama koju je Kovačević napisao na trećoj godini studija dramaturgije (’72.).
Ona se uskoro zatim postavlja u Ateljeu 212 u režiji Ljubomira Draškića, a nepunih deset godina kasnije Slobodan Šijan prema njoj režira legendarni film. Sve ostalo je povijest. Godine prolaze, a popularnost ‘Maratonaca’ ne opada pa ovu priča kontinuirano stječe nove obožavatelje. Izvrsni dijalozi, fantastični likovi i svakako začudan zaplet u kojem se ismijava smrt i lažni moral.
Priča je to o ‘najstarijoj balkanskoj obitelji’, toliko staroj da joj ni smrt ne može ništa – po riječima autora

Kreativna Ura: Dizajn rasvjete
2025-06-11 17:30 - 20:00 | Urania, Trg E. Kvaternika 3/3, 10000 Zagreb, Trg E. Kvaternika 3/3, Zagreb, 10000, Croatia (Local Name: Hrvatska)
U sklopu programa Kreativna Ura, posvećenog razotkrivanju intersekcija između dizajnerskih disciplina i arhitektonske prakse, tema nadolazećeg susreta, koje će se održati u srijedu, 11. lipnja u 17:30 sati, usmjerena je na dizajn rasvjete kao višeslojni proces koji nadilazi dekorativnost i ulazi u polje konstruktivne, atmosferske i simboličke artikulacije prostora.
Gost predavač je belgijski produkt dizajner Jeffrey Huyghe, dizajn direktor u Modular Lighting Instruments, poznat po metodološki rigoroznom pristupu u kojem precizna inženjerska logika korespondira s visokom prostornom osjetljivošću. Huygheova rasvjetna tijela funkcionalno su čista, oblikovno reducirana i mehanički sofisticirana — često s integriranim skrivenim sustavima rotacije — što ih čini suverenim elementima suvremenih arhitektonskih kompozicija.
Tematski okvir predavanja obuhvaća specifičnosti dizajniranja rasvjete unutar profesionalnog trokuta: produkt dizajner – proizvođač – arhitekt, pri čemu se analizira kako rasvjetno tijelo postaje komponenta većeg sustava projektiranja, a ne samostalni proizvod. U fokusu je rasvjeta kao alat za strukturiranje doživljaja prostora, usmjeravanje kretanja, hijerarhizaciju ambijenata i modulaciju svjetlosnih atmosfera.
U predavanju će biti obrađen i konkretan referentni primjer – poslovna zgrada Adris u Jagićevoj ulici u Zagrebu, čiji interijer potpisuje arhitektica Vedrana Ergić – kao paradigmatski slučaj gdje rasvjeta izlazi iz konvencije tehničkog servisa i postaje integralni segment prostorne dramaturgije i taktilne percepcije arhitekture.
Nakon predavanja slijedi razgovor s dizajnerom u kojem će se pridružiti Joanna Swiderska, ispred proizvođača Modular Lighting Instruments, koja će govoriti o procesima tehnološke implementacije, izazovima serijske proizvodnje custom made elemenata i ulozi proizvođača u dijalogu s dizajnerima i arhitektima. S druge strane arhitektonske prakse, u razgovoru sudjeluje i Renata Zorić iz studija 2RPI, koji godinama surađuje s Modular Lighting Instruments na lokalnim i regionalnim projektima, donoseći nužnu perspektivu implementacije u kompleksne projektne stvarnosti.
Predavanje se ne bavi samo svjetlom kao fizikalnom pojavom, već svjetlom kao nositeljem značenja, atmosferom i oblikotvornom silom unutar arhitekture. Otvara se prostor za pitanja o autonomiji dizajna, uvjetima suradnje, proizvodnim limitima, ali i o mogućnostima radikalnog promišljanja svjetla kao nevidljive, ali odlučujuće arhitektonske komponente.
Kreativna Ura: Dizajn rasvjete time ne adresira samo profesionalce u području rasvjete, već poziva na širi dijalog o interdisciplinarnosti i tehničko-poetičkim aspektima dizajnerskog mišljenja u arhitektonskom kontekstu.
Predavanje se odvija na engleskom jeziku. Za više informacija posjetite urania.hr.

TRIBINA // Gdje smo danas? Iskustva i izazovi konstrukcijske obnove stambenih zgrada nakon potresa
2025-06-11 18:00 - 19:00 | Društvo povjesničara umjetnosti Hrvatske, Preradovićeva 44, Zagreb, 10000, Croatia (Local Name: Hrvatska)
Društvo povjesničara umjetnosti Hrvatske organizira javnu stručnu tribinu posvećenu konstrukcijskoj i cjelovitoj obnovi zgrada nakon potresa 2020. godine, s posebnim naglaskom na stambene zgrade koje će biti u središtu rasprave. Tribina se održava u prostorijama DPUH-a povodom završetka konstrukcijske obnove zgrade u kojoj se Udruga nalazi. Nakon provedene statičke sanacije, pred nama su opsežni unutarnji radovi, pa ovu temu otvaramo i iz vlastite, neposredne perspektive. Pet godina nakon potresa želimo potaknuti kritičku raspravu o stanju obnove: koliko je zgrada obnovljeno, što je sve još pred nama i s kakvim se izazovima suočavaju stanari, struka i institucije. Posebnu pozornost posvećujemo odnosu između tehničkih zahtjeva sanacije i očuvanja kulturne baštine.
Sudjeluju:
Jadranka Kerin, predstavnica suvlasnika zgrade u kojoj je završena konstrukcijska obnova
Tihomil Matković, arhitekt i predsjednik Društva arhitekata Zagreba (2017. – 2023.)
Marijana Sironić, konzervatorica iz Gradskog zavoda za zaštitu spomenika kulture i prirode
Marko Špikić, povjesničar umjetnosti, Filozofski fakultet Sveučilišta u Zagrebu
svi su pozvani
#gdjesmodanas #DPUH #potres #obnova #stambenazgrada

DANI SATIRE u KEREMPUHU / TEATAR&TD: SLUČAJNA SMRT JEDNOG REDATELJA
2025-06-12 20:00 - 21:25 | Satiričko kazalište Kerempuh, Prolaz Fadila Hadžića 7, Zagreb, Croatia (Local Name: Hrvatska)
Autor: Rakan Rushaidat
Režija: Dražen Krešić
Dramaturgija: Filip Rutić
Glazbeni suradnik: Antun Aleksa
Dizajn svjetla: Martin Šatović

Igraju:
Aco – Rakan Rushaidat
Megi – Nikolina Prkačin
Petar – Bernard Tomić

Predstava “Slučajna smrt jednog redatelja” o teatru progovara iz njegove nulte pozicije – iz mraka pokusne dvorane gdje su svi potencijalni putevi još neistraženi i gdje pred autorskim timom zjapi zastrašujući niz mogućnosti. Što zapravo napraviti kada se može napraviti bilo što? Što kad se kazalište u kojem se glumci nalaze doima poput kakve kuće duhova, a čak se ni redatelj ne pojavljuje na probi? Kako se postaviti prema radu u iščekivanju početka samog procesa u kojem je hijerarhija naizgled nepostojeća ili se konstantno okreće naglavačke? Suočeni s tim pitanjima i uz upute koje su od redatelja dobili preko maila, troje glumaca polazi od niza zadanih referenci te improvizacija koje konstantno plešu na granici kazališnog i privatnog – ako takva granica uopće postoji. Oni su u potrazi za predstavom, ali slučajno istovremeno i bježe od nje.
„U redu je krivo se izraziti. Jer se tako bar izražavamo. Isto je tako u redu donositi krive odluke. Jer tako barem nešto odlučujemo.“ Aleksandar Hleb

Kreativna Ura: Arhitektura i glazba
2025-06-12 20:30 - 22:30 | Urania, Trg E. Kvaternika 3/3, 10000 Zagreb, Trg E. Kvaternika 3/3, Zagreb, 10000, Croatia (Local Name: Hrvatska)
U četvrtak, 12. lipnja, u 20:30 sati, u Uraniji – prostoru kreacije, održat će se novo izdanje koncertnog cikllusa Arhitektura i glazba u sklopu programa Kreativna Ura.
U suradnji s ansamblom za suvremenu glazbu Synchronos, program donosi izvedbu niza radova koji tematiziraju međuodnos kompozicije, prostornosti i ritma, propitujući ontološke i epistemološke srodnosti između arhitekture i glazbe.
Program:

Simon Bainbridge: Bells
Stefan Wolpe: Music For Any Instruments: Interval Studies
Aron Ludwig: Chronolysis
Marko Markuš: (T)räume Ia
Veronika Reuz Drobnić: Waves

U teorijskom i izvedbenom smislu, program istražuje glazbu kao arhitektonsku praksu i arhitekturu kao akustički medij. Obje discipline temelje se na principima strukturalne organizacije – modulacije, repeticije, proporcije, kontrapunkta – koji nadilaze tehničke kategorije i zadiru u samu ontologiju prostora i vremena. Ovdje, zvuk nije samo val koji putuje prostorom, već organizacijska snaga koja prostor artikulira; dok se arhitektura promatra kao partituralna forma koja usmjerava recepciju, rezonanciju i percepcijsku dinamiku.
Upravo zbog toga Urania nije tek neutralna pozornica, već integralni sudionik događaja. Svojom reverberacijom, materijalnošću i prostornom konfiguracijom, ona postaje akustički sugovornik glazbene strukture – prostor koji ne služi izvedbi, već s njom koegzistira.
Ansambl Synchronos – koji čine Iva Kovač, flauta , Bruno Philipp, klarinet, Vlatka Peljhan, violina, Smiljan Mrčela, violončelo, Mia Elezović, klavir – poznat je po tome što destabilizira tradicionalne granice između skladbe, izvođenja i slušanja. Njihov repertoar uključuje eksperimentalne i aktualne partiture koje često inzistiraju na konceptualnim pomacima u percepciji glazbenog događaja.
Ova večer nije samo koncert, već umjetničko-analitičko istraživanje o tome kako prostorne i zvučne discipline djeluju jedna na drugu, kako povijesno – od pitagorejskih harmonijskih kanona i renesansnih proporcija – tako i suvremeno, kroz algoritamske modele i postdigitalnu logiku oblikovanja. U tom kontekstu, arhitektura i glazba nisu odvojene kategorije, već dvije verzije iste epistemološke matrice – one koja prostor i zvuk ne shvaća kao fenomenološki danosti, već kao forme misaonog i osjetilnog djelovanja.
Uvodnu riječ o večeri održat će skladatelj Marko Slaviček, koji će publici ponuditi teorijski okvir i analitički uvid u povijesne i suvremene prakse u kojima se arhitektura i glazba prepliću, od Bauhausa i eksperimentalnih partitura 20. stoljeća do suvremenih zvučnih instalacija i arhitektonskih akustičkih eksperimenata.
Urania poziva arhitekte, skladatelje, kustose, dizajnere, teoretičare i sve zainteresirane za kritičko promišljanje interdisciplinarnih umjetničkih praksi, da se pridruže ovom jedinstvenom spoju razgovora, koncerta i prostorne refleksije.
Događanje je uz donaciju od 10€, ali je broj mjesta ograničen, stoga pozivamo sve zainteresirane da se prijave na urania.hr.

Domagoj Orlić: „Uvod u indijsku filozofiju“
2025-06-13 18:00 - 20:00 | Knjižnica Marije Jurić Zagorke, Krvavi most 2, Zagreb, Croatia (Local Name: Hrvatska)
Susret s Domagojem Orlićem naglasak stavlja na predstavljanje nove knjige ovog plodnog autora, prevoditelja, filozofa i učitelja yoge „Uvod u indijsku filozofiju“.
Knjiga se temelji na raspoloživom tekstualnom materijalu i sadašnjim spoznajama o kronologiji razvoja indijskih filozofskih ideja i škola ili tradicija.
Knjiga je pouzdan vodič kroz različite etape razvoja indijske filozofije, duhovnosti, pa i religije. Ona je kratka, jezgrovita, odmjerna i faktografski točna, premda je pisana na “leteći način” (eng. running), lišena standardne znanstvene “aparature”. Kao takva uspješan je i vrijedan stručno-popularni prikaz indijske filozofije, kakav u nas nedostaje namijenjen široj znanstvenoj čitateljskoj publici, prije svega studentima, ali i onima koji se tek kane upustiti u ozbiljnije bavljenje indijskom filozofijom.
U kontekstu hrvatske humanistike i posebno orijentalistike knjiga je više nego relevantna.
Susret moderira Sanja Baković.

DANI SATIRE u KEREMPUHU / GKL SPLIT: NIJE PAS BEŠTIJA
2025-06-13 20:00 - 21:10 | Satiričko kazalište Kerempuh, Prolaz Fadila Hadžića 7, Zagreb, Croatia (Local Name: Hrvatska)
Prema ‘Pasjim noveletama’ Miljenka Smoje
Redatelj: Goran Golovko
Autorica dramatizacije, dramaturginja i autorica stihova za songove: Marina Vujčić
Scenografkinja i kreatorica lutaka: Vesna Balabanić
Autori glazbe:Jakov Salečić i Frane Duilo
Kostimograf:Mladen Radovniković
Suradnica za scenski pokret:Anja Ostojić
Oblikovatelj svjetla:Lucijan Roki
Oblikovatelj tona:Franko Perić

Igraju:
Alin Antunović
Milana Buzolić
Andrea Majica
Ivan Medić
Branimir Rakić

Smojin legendarni pas Šarko, glavni junak njegovih Pasjih noveleta, dočekao je i svoju lutkarsku kazališnu predstavu.
Šarko je bio puno više od psa, bio je kumpanjo koji ni po pameti ni po dobi ni po iskustvu nije zaostajao za svojim gospodarom, čime je stekao pravo na svoju ironiju, dišpet i sve vrste manipulacije kojima se bilo koja beštija, bez obzira je li životinjska ili ljudska, služi kad se treba snaći u svom okruženju.
U Pasjim noveletama povezanost i ljubav između Smoje i Šarka „ušla je u zapisnik“, a sad i na kazališnim daskama, u predstavi Nije pas beštija, rekonstruiramo njihove šetnje, dogodovštine i dijaloge u kojima Šarko, zahvaljujući svemu što je Smoje o njemu napisao, vodi glavnu riječ u evociranju zajedničkih uspomena. To je puno više od pasjeg života na koji je bio osuđen dok mu se životni put nije isprepleo s piščevim.

Marina Vujčić

Jedinstvena vrtna zabava Vol. 9
2025-06-15 10:00 - 23:30 | Pogon Jedinstvo, Trnjanska struga 34, Zagreb, 10 000, Croatia (Local Name: Hrvatska)
Jedinstvena vrtna zabava vraća se u Jedinstveno dvorište uz cjelodnevni program radionica, koncerata, kviza, filma i Silent tuluma!

Deveto izdanje Jedinstvene vrtne zabave održava se u nedjelju, 15. lipnja 2025. tijekom cijelog dana.
U jutarnjim satima očekuju vas vrtlarska radionica i obiteljska cirkuska radionica, a poslijepodne je rezervirano za nastup mladih demo bendova Strano tijelo i Šteker, u sklopu Močvarinog programa “Podrži scenu!”. S Tamarom Curić prepuštamo se zabavnim plesnim vježbama. Nakon glazbe i pokreta slijedi tradicionalna Kviz-o-rama uz nimalo tradicionalni voditeljski duo Lanu Pukanić i Vatroslava Miloša – pripremite živce! Večer počinje projekcijom filma “O jednoj mladosti” redatelja Ivana Ramljaka, a program zaključujemo Jedinstvenim Silent party battleom na tri kanala. Očekujte različite muzičke žanrove iz različitih dekada i kontinenata. Borba Jedinstvenih stanovnika: Pogon Vs. Močvara Vs. Cirkorama.
Sve je besplatno, a prijave na pojedina događanja potražite na linku.
Vidimo se u Jedinstvenom dvorištu!

DANI SATIRE u KEREMPUHU / NP SARAJEVO: SELJAČKA OPERA
2025-06-15 20:00 - 21:10 | Satiričko kazalište Kerempuh, Prolaz Fadila Hadžića 7, Zagreb, Croatia (Local Name: Hrvatska)
Autori: Darvas Benedek i Pintér Béla
Redatelj: András Urbán
Dramaturginja: Vedrana Božinović
Koreograf: Krisztián Gergye
Scenografkinja: Adisa Vatreš-Selimović
Kostimografkinja: Adisa Vatreš-Selimović
Glazbena suradnica i priprema glumaca za glazbu: Lejla Jusić
Dizajn svjetla: Moamer Šaković
Dizajn plakata: Branko Vekić
Fotografija: Velija Hasanbegović
Igraju:
Mladoženja (Roland) – Sanjin Arnautović
Majka (Majka Balonj) – Amra Kapidžić
Otac (Imre Balonj) – Aldin Omerović
Julika – Sanela Krsmanović-Bistrivoda
Mlada (Etelka) – Sara Seksan
Vila – Vedrana Božinović
Feri – Mirvad Kurić
Šef stanice (Balint) – Sanin Milavić
Kauboj – Mak Čengić
Glazbenici:
Čembalo, korepetitor i dirigent – Fuad Šetić
Violina I – Amar Beširević
Violina II – Ajnija Germić
Violina III – Sara Kasap
Kontrabas – Rastko Zečević
Seljačka opera je poznato umjetničko djelo jednog od najznačajnijih mađarskih kazališnih stvaratelja Béle Pintéra koje, kao što se vidi iz naslova predstave, spaja naizgled nespojivo. Tako i ova sarajevska izvedba, u režiji jednog od najuglednijih redatelja regije, Andrása Urbána, nosi svoj specifični balkanski karakter, u kojem glumci u potpunosti pjevaju dramski tekst.
To je priča koja nosi arhaične motive poput incesta i skrivenog roditeljstva, u kombinaciji s folklornim mozaikom mađarskih balada. Vjenčanje poprima obrnut tok, nalik onom u antičkoj tragediji, u sintezi dramskih i glazbenih tonova – od uzvišenog do prizemnog. Teško je žanrovski i stilski definirati ovakvu predstavu koja je, od svoje praizvedbe u Budimpešti, privukla širu kulturnu javnost, a sada je, s ovom sarajevskom premijerom, prvi put izvedena na južnoslavenskim jezicima.
Ova predstava, koju karakterizira lirski jezik balade i glazbeni izričaj dominantnih etno zvukova u kombinaciji s rockom, punkom, klasičnom i jazz glazbom, postala je repertoarni hit Drame Narodnog pozorišta Sarajevo.

Prigodna prodaja knjiga za obnovu prostora DPUH-a
2025-06-16 16:00 - 19:00 | Društvo povjesničara umjetnosti Hrvatske, Preradovićeva 44, Zagreb, 10000, Croatia (Local Name: Hrvatska)
Društvo povjesničara umjetnosti Hrvatske privremeno otvara svoj ured u Preradovićevoj 44 kako bi organiziralo prigodnu prodaju knjiga. Sredstva prikupljena prodajom namijenjena su opsežnim unutarnjim radovima potrebnim za ponovno osposobljavanje prostora.

Termini prodaje:

ponedjeljak i utorak – 16. i 17. lipnja 2025. — 16:00 do 19:00

srijeda 18. lipnja 2025. — 11:00 do 14:00

Nakon završetka konstrukcijske obnove zgrade, slijede radovi na sanaciji plinskog grijanja, stolariji, podovima, zidovima i unutarnjem uređenju.

Na prodaji će biti dostupna izdanja DPUH-a i viškovi iz razmjene.

Cilj nam je da prostor ponovno postane funkcionalan do kraja godine i da ostane otvoren, aktivan i dostupan stručnoj i široj javnosti.

Kupnjom knjige podržavate naš rad i omogućujete da Društvo nastavi s djelovanjem!

Praznici u Pogonu: Radionica sitotiska
2025-06-16 16:00 - 2025-06-17 20:00 | Pogon Jedinstvo, Trnjanska struga 34, Zagreb, 10 000, Croatia (Local Name: Hrvatska)
U tiskari Smak Press i Pogonu Jedinstvo u vrijeme praznika se održava besplatna radionica sitotiska za srednjoškolce. Rok za prijavu je 13.6. do kraja dana ili do popunjenja.

Želiš (vlastitu) ideju ili dizajn otisnuti na plakatu, majici ili drugom tekstilu? Zanima te kako funkcionira sitotisak i želiš sve isprobati vlastitim rukama? Započni praznike s novom vještinom!
Pozivamo sve srednjoškolce i srednjoškolke na dvodnevnu radionicu sitotiska! Bit će to praktičan uvod u tehniku sitotiska, a tijekom dva dana, detaljno ćete se upoznati s cijelim procesom – od prve ideje do finalnog proizvoda. Voditelji radionice su Apolonija Lučić i Filip Pilj iz Smak Pressa.
Prijave na linku.

Izložba Beatus Danice Franić u Galeriji Flora
2025-06-20 20:00 - 2025-06-30 22:00 | HDLUDU, Šetalište kralja Zvonimira 32, Dubrovnik
Oko godine 1000. na europskom području vlada strah od predviđenog kraja svijeta i intenzivno se počinju prepisivati i oslikavati kodeksi s tekstom Apokalipse / Otkrivenja odnosno proročke vizije svršetka svijeta s kraja Novog zavjeta, koju, prema predaji, piše sv. Ivan evanđelista na Patmosu. Jedan od najvažnijih komentara kojima se interpretira tekst Apokalipse stvara redovnik Beatus iz Lièbane na području današnje Španjolske u 8. st., a njegovi se komentari posebno populariziraju u 10. i 11. stoljeću. Tekst Apokalipse prepun je sugestivnih, mističnih slika (knjiga sa sedam pečata, babilonska bludnica, tetramorf) gdje se spaja nespojivo i sve pršti od dramatičnosti i začudnosti, a oslikane Apokalipse s Beatusovim komentarima i pripadajućom specifičnom ikonografijom nazvane jednostavno „Beatus” među najljepšim su iluminiranim rukopisima uopće.
Danica Franić, suvremena umjetnica u stoljeću obilježenom pandemijom korona virusa, prirodnim katastrofama, ratovima, sve većom prisutnošću umjetne inteligencije, te sveopćim osjećajem nesigurnosti i ugroze počinje raditi na ciklusu koji se izravno veže za iluminirani rukopis iz 11. stoljeća s Beatusovim komentarima na Apokalipsu. Rukopis je poznat pod nazivom Beatus Saint-Severa ili Apokalipsa Saint -Severa jer nastaje u benediktinskoj opatiji Saint-Sever, a danas se čuva u Nacionalnoj biblioteci u Parizu (MS lat. 8878). Kodeksi nastali u samostanskim skriptorijima plod su suradnje pisara, knjigoveža, iluminatora i nastaju u dugotrajnom procesu od pripreme pergamene do završnog pozlaćivanja i oslikavanja. Ono što spaja srednjovjekovne pisare i iluminatore i jednu suvremenu hrvatsku umjetnicu je prvenstveno manualni aspekt, dugotrajno vrijeme izvedbe i predani rad što kod srednjovjekovnih pisara proizvodi uzrečicu da „tri prsta pišu, ali cijelo tijelo radi” (tria digita scribunt sed totus corpus laborat). Jednako važno je i vrednovanje samih materijala – pergamene, tinte i pigmenta u pisarsko-slikarskoj djelatnosti, te konca i tkanine u slučaju umjetnice koje u konačnici i dovodi do izlaganja u zamračenom prostoru gdje je moguće na pravi način usvojiti teksturu i boje tkanine i veza.
U srednjem vijeku ne postoji afirmativan odnos prema ideji originalnosti kakav je prisutan u svijesti modernog čovjeka već je kopiranje prema predlošku – egzemplaru osnova kako pisarske, a u velikom broju slučajeva i iluminatorske djelatnosti. U radu prema predlošcima odabranih iz obilja iluminacija „Beatusa”, umjetnica izostavlja jedino tekstove objašnjenja, svojevrsne legende koje se na nekim mjestima nalaze u iluminacijama rukopisa, te tu i tamo sebi dopusti varijacije u bojama, umnažanje horizontalnih traka plošnog prostora ili čak veću raznolikost boja. Devet prikaza predstavljenih na ovoj izložbi izrađuje u tehnici veza na lanu čija boja fingira samu pergamenu, te poštuje čak i dimenzije samog kodeksa (29 x 42 cm). Napučenost prikaza – srednjovjekovni horror vacui, kromatski intenzitet, stilizacija i plošnost oblika konvencije su koje umjetnica preuzima u prebacivanju prizora iz jednog medija u drugi, igrajući se pojmovima autorstva i vremenskim kategorijama. Intenzivne, kromatski zasićene boje podjednako odašilju asocijacije na univerzalnu pučku umjetnost, kao i na djela modernog, osobito fovističkog slikarstva. U cilju neobičnih preklapanja srednjovjekovlja i modernog vrijedi podsjetiti i na tempere Antuna Masle iz 1960. s temom Apokalipse koje su plošnošću i koloritom srodne srednjovjekovnim iluminacijama.
Drugi dio procesa umjetnice je iskorak iz svojevoljno nametnute igre kopiranja u vlastitu interpretaciju odabrane teme. Promjenu procesa umjetnica podvlači velikim formatom i materijalom – ručno bojanom svilom, ali prvenstveno odmakom od zgusnutosti ranijih figuralnih prikaza. Na tri široke horizontalne, različito obojane površine, u jednom mirnijem, laganijem ritmu izvezuje neobične, elegantne strukture koje su oblikovno srodne srednjovjekovnoj ornamentici, ali proizlaze iz osobnog imaginarija umjetnice. Prvi rad većeg formata interpretacija je teme već zastupljene u vezovima – minijaturama (Kiša vatre i krvi), dok je drugi rad većeg formata pod enigmatskim nazivom „Ključevi” potpuno samosvojan. Predočeni „ključevi” kombinacija su čvrste omeđene forme i koncentričnih krugova koji omekšavaju prikaz i najviše podsjećaju na fluidna, promjenjiva gibanja vode. „Ključevi” kojima je umjetnica kao zadnji potez prije njihovog premijernog predstavljanja podarila i laganu izvijenu liniju mogu funkcionirati i kao završetak jedne uzbudljive istraživačko-vizualne priče, ali i kao sam početak – šifrirani ulazak u udaljena stoljeća i svjetove srednjovjekovnih minijatura naspram galopirajućeg kaosa suvremenog svijeta.
Rozana Vojvoda

Danica Franić rođena je u Makarskoj 1967. godine. Diplomirala je Tekstilni dizajn na Tekstilno-tehnološkom fakultetu u Zagrebu 1988. godine, a na Akademiji likovnih umjetnosti u Zagrebu slikarstvo u klasi prof. Zlatana Vrkljana 1992. godine. Od 1994. godine radila je u Školi za modu i dizajn, a od 2007. profesorica je likovne umjetnosti i antičke kostimografije u Klasičnoj gimnaziji u Zagrebu. Izlagala je na dvadesetak skupnih i samostalnih izložbi.
